ПОСТАНОВА
Іменем України

15 жовтня 2019 року 
Київ
справа №813/2305/13-а
адміністративне провадження №К/9901/1919/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області 
на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 (судді Качмар В.Я., Курилець А.Р., Мікула О.І.)
у справі № 813/2305/13-а (№9463/13/876) 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Блюм Україна» 
до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області 
про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Блюм Україна»  (далі - позивач, ТОВ «Блюм Україна») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - відповідач, ДПІ у Пустомитівському районі ГУ Міндоходів у Львівській області), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.11.2012 № 0001052350.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2013 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2013 та задоволено адміністративний позов.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 та залишити в силі постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2013. 
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що позивачем на підставі уточнюючого розрахунку збільшено залишок від`ємного значення ПДВ у зв`язку з приєднанням ТОВ «Буа-Проперті». Разом з тим, так як залишок від`ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (рядок 22 декларації звітного (податкового) періоду) в сумі 5   180   685 грн сформовано за рахунок перенесення рядка 24 та рядка 19 податкової декларації з податку на додану вартість № 43222 від 19.09.2011 ТОВ «Буа-Проперті», то дана сума не була отримана в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань звітного періоду і податкового кредиту звітного періоду ТОВ «Блюм Україна» за серпень 2011 року. Судом апеляційної інстанції неправомірно застосовано положення пункту 98.9 статті 98 Податкового кодексу України. Платникам податків, які здійснюють реорганізацію підприємства податкові зобов`язання не нараховуються, податковий кредит не коригується. 
Позивач процесуальним правом надати письмові заперечення не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2018 касаційну скаргу разом з матеріалами справи було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 12.10.2012 по 18.10.2012 посадовими особами відповідача згідно із підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу від 12.10.2012 № 246, направлень від 12.10.2012 № 352/2200, № 353/2200 була проведена документальна виїзна позапланова перевірка ТОВ «Блюм Україна» з питань достовірності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за серпень 2012 року та по взаємовідносинах із ПП «Імпел ЛТД» по податку на додану вартість, за результатами якої складено акт від 29.10.2012 № 687/2200/35562871 та зроблено висновок про порушення позивачем вимог пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.5, 201.6, 201.7 статті 201, пункту 87.7 статті 87, пунктів 198.2 198.3 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.11 № 1492, в результаті чого завищено залишок суми від`ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, за вересень 2011 року у сумі 5 180 685 грн, що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ у сумі 5 192 143 грн. при відображенні ТОВ «Блюм Україна» даної суми у декларації з податку на додану вартість за серпень 2012 року.
На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем 16.11.2012  прийнято податкове повідомлення-рішення № 0001052350, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 5   192 143 грн.
За результатами адміністративного оскарження скарга позивача залишена без задоволення, податкове повідомлення-рішення залишено без змін.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що платниками податку, які здійснюють реорганізацію підприємства, податкові зобов`язання не нараховуються, податковий кредит не коригується. Податкові накладні на операції з такої передачі не виписуються, оскільки операція не є об`єктом оподаткування, а відображаються в Реєстрі виданих податкових накладних на підставі документів бухгалтерського обліку з позначкою «БО». Підприємство, до якого приєднується інше підприємство в результаті реорганізації, податковий кредит за такою операцією також не формує.
Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, з чим погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції, виходив з такого.
Згідно пункту 1.13 Статуту ТОВ «Блюм Україна»  в редакції від 27.12.2011 товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «БУА Проперті» - дочірнього підприємства Товариства (а.с.84-86), у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання ТОВ «БУА Проперті».
Відповідно до передавального акта від 16.09.2011 вбачається, що на виконання протоколу (рішення) Загальних зборів учасників ТОВ «БУА Проперті»  від 20.06.2011 № 6 та протоколу (рішення) Загальних зборів учасників ТОВ «Блюм Україна» від 20.06.2011 №7 в наслідок реорганізації шляхом приєднання ТОВ «БУА Проперті» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є ТОВ «Блюм Україна» (а.с.63-64).
Також, згідно Додатку № 3 до передавального акту від 16.09.2011 (а.с.67), від ТОВ «БУА Проперті» підприємству-правонаступнику ТОВ передано дебіторську заборгованість, в тому числі, й залишок від`ємного значення з ПДВ, який включається до складу податкового кредиту наступних податкових періодів і який було відображено ТОВ «БУА Проперті» в декларації по ПДВ за вересень 2011 року (а.с.59-60).
Згідно з підпунктом 98.1.2 пункту 98.1 статті 98 Податкового кодексу України під реорганізацією платника податків у цій статті розуміється зміна його правового статусу, яка передбачає будь-яку з таких дій або їх поєднання, в тому числі злиття платників податків, а саме: передачу майна платника податків до статутних фондів інших платників податків, внаслідок чого відбувається ліквідація платника податків, який зливається з іншими.
За змістом пункту 98.8 статті 98 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків,  що реорганізується,  має суми надміру сплачених грошових зобов`язань,  такі суми підлягають заліку   в  рахунок  його  непогашених  грошових  зобов`язань  або податкового   боргу   за   іншими   податками.   Зазначена    сума розподіляється  між  бюджетами  та  державними  цільовими  фондами пропорційно загальним сумам грошового зобов`язання або податкового боргу такого платника податків.
Відповідно до пункту 98.9 статті 98 Податкового кодексу України у разі якщо сума надміру сплачених грошових зобов`язань або невідшкодованих податків та зборів платника податків перевищує суму  грошових зобов`язань або податкового боргу з інших податків, сума перевищення перераховується в розпорядження  правонаступників такого  платника  податків  пропорційно  його  частці в майні,  що розподіляється,  згідно з розподільним балансом  або  передаточним актом.
Пунктом 184.9 статті 184 Податкового кодексу України визначено, що у  разі  якщо  за  результатами останнього податкового періоду особа має право  на  отримання  бюджетного  відшкодування, таке  відшкодування  надається  протягом  строків,  визначених цим розділом,  незалежно від  того,  чи  буде  така  особа  залишатися зареєстрованою  як  платник цього податку на дату отримання такого бюджетного відшкодування, чи ні.
Відповідно до підпункту «б» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
При цьому, колегія суддів зазначає, що факт наявності у ТОВ «БУА Проперті» права на відшкодування ПДВ шляхом включення залишку від`ємного значення до податкового кредиту наступного податкового періоду та погашення за його рахунок податкових зобов`язань, що виникають у наступних податкових періодах, підтверджено в ході перевірок податковим органом даного підприємства та останнім не заперечувався при розгляді справи в судах попередніх інстанцій.
Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «БУА Проперті» припинено шляхом приєднання до ТОВ «Блюм Україна». Відповідно до передавального балансу та акту приймання-передачі майна, майнових і немайнових прав та обов`язків позивачу, як підприємству-правонаступнику, передано дебіторську заборгованість, у тому числі й залишок від`ємного значення з податку на додану вартість, який включається до складу податкового кредиту наступних податкових періодів.
Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції щодо правомірності реалізації позивачем права, передбаченого статтею 98 Податкового кодексу України, на розпорядження невідшкодованими податками та зборами, переданими йому як правонаступнику під час реорганізації, шляхом декларування в декларації з податку на додану вартість від`ємного значення попередніх податкових періодів є правильними.
Доводи податкового органу щодо встановлених порушень позивачем Порядку «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.11 № 1492, не знайшли свого підтвердження, оскільки положення, на які посилається податковий орган, регулюють загальний порядок перенесення сум від`ємного значення ПДВ та не регулюють таке перенесення, пов`язане з реорганізацією підприємства.
Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом  апеляційної інстанції було порушено норми матеріального права.
Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи викладене,  суд дійшов висновку, що судом  апеляційної інстанції  виконано  всі  вимоги  процесуального  законодавства, всебічно  перевірено  обставини  справи,  вирішено  справу  у  відповідності  до  норм  матеріального  права, постановлено  обґрунтовані  рішення,  в  яких  повно  відображені  обставини,  що  мають  значення  для  справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду апеляційної інстанції не встановлено.
Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення. 
Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 у справі № 813/2305/13-а (№9463/13/876) залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя | | І.А. Васильєва
Судді: | | С.С. Пасічник
| | В.П. Юрченко