Постанова
Іменем України
16 жовтня 2019 року
м. Київ
 
справа № 303/2420/16-ц
провадження № 61-24388св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
головуючого: Сімоненко В.М.,
суддів: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є.В., Мартєва С.Ю.,                Штелик С. П.
учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач  –  Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»,
представник відповідача – Пешков Олег Олександрович,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на рішення  Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2016 року, ухвалене під головуванням судді Куцкір Ю.Ю та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від    21 березня 2017 року, ухвалене  у складі колегії суддів Собослой Г.Г., Фазикош Г.В., Бисага Т.Ю.,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» ( далі ТДВ «СТДВ «Глобус», Cтрахове товариство) про повернення страхового відшкодування, і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 04 березня 2015 року між ОСОБА_1 та ТДВ «СТДВ «Глобус» VІG було укладеноДоговірдобровільного страхування медичних витрат МЗАС01 №0001450 (далі Договір).
17 січня 2016 року, перебуваючи на території республіки Польща, звернувся за медичною допомогою до лікарів невідкладної швидкої допомоги і зробивши попередні обстеження, медики прийшли до висновку невідкладної госпіталізації, так як подальше зволікання могло призвести до незворотнього, тобто до фатальних наслідків. Перебуваючи у непритомному стані (кома) він не міг особисто повідомити страхову компанію про настання страхового випадку, однак, соціальний працівник медичного закладу, в якому він лікувався, відразу повідомив ТДВ «СТДВ СК «Глобус» VІG про те, що страхова подія мала місце. До медичної установи надійшла відповідь з страхової компанії про те, що ними будуть відшкодовані всі витрати пов`язані з його лікуванням. Тільки після підтвердження наміру, щодо проведення оплати, польська клініка погодилася продовжувати його лікування.
Медична документація лікарні в місті Познань за 17-30 січня 2016 року свідчить про те, що геморагічний шок відбувся несподівано і становив загрозу для його здоров`я та життя і потребував невідкладної допомоги у вигляді госпіталізації в стаціонар лікарні на період з 17 по 30 січня 2016 року. 
Після прибуття на територію України, позивач особисто повідомив ТДВ «СТДВ СК «Глобус» VІG про страховий випадок. 17 березня 2016 року на його адресу надійшло повідомлення з Польської клініки в якому було зазначено, що його страхова компанія раптово змінила свою позицію і відмовилася проводити оплату страхового випадку. За таких обставин, рахунок в розмірі 35 92,01 польських злотих, що в еквіваленті до національної валюти становить 239 906,15 грн. необхідно сплатити йому. Намагаючись з`ясувати причину такої позиції відповідача, він повторно звернувся до ТДВ «СТДВ СК «Глобус» VІG з проханням надати пояснення своїх дій, 05.04.2016 року на його адресу прийшов лист №1552-ВОС від відповідача, де йому підтвердили відмову у відшкодуванні коштів, витрачених на надання невідкладної медичної допомоги .
Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути з ТДВ «СТДВ «Глобус»страхове відшкодування у розмірі 35 920,01 польських злотих, що згідно курсу НБУ становить 239 906,15 грн. 
Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій 
Рішенням Мукачівського міськрайонного судуЗакарпатської області від               06 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ТДВ «СТДВ «Глобус» на користь ОСОБА_1  страхове відшкодування у розмірі 35 920,01 польських злотих, що згідно курсу НБУ становить 239 906,15 грн. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у шпиталі в м. Познань з 18 січня 2016 ркоу по 30 січня 2016 року, і його хвороба вимагала медичного втручання, що передбачено п. 4.2.1 Правил добровільного страхування медичних витрат.        
Рішенням Апеляційного суду Закарпатської  області від 21 березня  2017 року скасовано рішення  Мукачівського міськрайонного суду від 06 грудня 2016 року змінено в частині розміру стягнення страхового відшкодування зменшивши її на суму 2878 грн. та зазначити про стягнення з ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_1 237 028,15 грн.
Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що  ціна позову заявлена без урахування франшизи, яка згідно страхового полісу МЗА 15-С-01 №0001450 складає 100 євро і відповідно до ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» не відшкодовується , тому страхове відшкодування підлягає зменшенню на суму 2878,00 грн., що становить 100 євро на час постановлення судового рішення згідно курс валют НБУ станом на 21 березня 2017 року, а в решті рішення суду підлягає залишенню без змін.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
Скаржник просив суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
У квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2 , діючого в інтересах ТДВ «СТДВ «Глобус»  на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від   21 березня 2017 року.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу  № 303/2420/16-ц з Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області. 
 
Зупинено виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від   21 березня 2017 року до  закінчення  касаційного провадження у справі.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У травні 2018 року справу № 303/2420/16-ц передано до Верховного Суду.
 
У червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява представника ОСОБА_2 , діючого в інтересах ТДВ «СТДВ «Глобус»   про поворот виконання рішення.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що позивачем жодних доказів та документів, які підтверджують факт того, що соціальні працівники медичного закладу Польщі звертались до ТДВ «СТДВ «Глобус» та отримали відповідь від страхової компанії про те, що остання відшкодує всі витрати, пов`язані з лікуванням позивача, судам надано не було. Про подію з ознаками страхового випадку страхова компанія дізналась 28 січня 2016 року від Міжнародної асистуючої компанії ALBUR.
 
Висновок апеляційного суду відносно того, що відповідь ВЧ НОМЕР_1 (військового госпіталю)  разом з копіями медичної документації ОСОБА_1 не може бути належними та допустимими доказами, оскільки такі отримані з порушенням порядку встановленого статтею 21Закону України «Про інформацію» - є безпідставним та не відповідає дійсним обставинам справи, так як дану інформацію  надав  сам позивач в особистих поясненнях від 17 лютого 2016 року, наданих страховій компанії.
 
Судами не було прийнято до уваги те, що позивач на момент укладання страхового договору знав  що хворіє ішемічною хворобою серця з 2014 року, проте не повідомив страховика про це, тому відповідно до пункту 5.2.3 Договору та пункту 3 частини 1 статті 26 Закону України «Про страхування» є підставою для відмови у виплаті страхових виплат.
 
Судами не було взято до уваги, що медичні послуги надані медичним закладом Польщі були спрямовані саме на зупинку кровотечі та переливання крові, тобто на усунення несприятливих наслідків діагностичної процедури, у зв`язку з чим  відповідно до п. 5.4.8 Договору страхове відшкодування не виплачується.
 
Твердження судів щодо повного виконання позивачем умов Договору страхування та надання останнім повного комплекту документів та заяви про виплату страхового відшкодування не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки позивачем було надано страховому товариству тільки письмові пояснення та копію виписного епікризу № 108 від 05 вересня 2014 року.
 
Позивачем не було надано ні страховому товариству ні судам доказів понесених витрат на своє лікування у розмірі 237 028,15 грн, тому відсутні правові підстави для повернення страхового відшкодування саме позивачу.
 
Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судами встановлено, що 04 березня 2015 року між ОСОБА_1 та ТДВ «СТДВ «Глобус» було укладено договір добровільного страхування медичних витрат МЗАС01 №0001450 ( а.с.33-53).
Згідно до Інформаційного листа №346/2016 від 25 січня 2016 року, виданого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії медичного Університету ім. К. Марцинківського у м. Познані, ОСОБА_1 перебував у відділенні АІТ: з 18 січня 2016 року  по 25 січня 2016 року з діагнозом ІСD-10:Т81.0 – кровотеча і гематома, що ускладнили процедуру, не класифіковані в іншому місці. Пошкодження правої стегнової артерії після коронарної ангіографії – стан після операції, також зазначено, що термін перебування у шпиталі з 18 січня 2016 року по 30 січня 2016 року (а.с.9-11).
Відповідно до Інформаційної довідки №346/2016 від 30 січня 2016 року, виданої відділенням анестезіології та інтенсивної терапії Медичного Університету ім. К.Марцинківського у м. Познань зазначено, що попередній діагноз ІСD-10; S35.9 – травма кровоносної судини живота, нижньої частини спини або тазу, котра супроводжувалася крововиливом у позабрюшний простір з правої сторони в результаті ятрогенної травми правої загальної стегнової артерії, пацієнтові була проведена коронарографія 18 січня 2016 року. Хід лікування протікав без ускладнень, хворий виписаний в хорошому стані (а.с.13-14).
У відповідності до відмітки у паспорті громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 прибув на територію України 04 лютого 2016 року та 15 лютого 2016 року звернувся до відповідача (а.с.119,120).
Позивач ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у шпиталі в м. Познань з 18 січня 2016 року по 30 січня 2016 року і його хвороба вимагала медичного втручання, що передбачено п. 4.2.1 Правил та мало місце надання невідкладної медичної допомоги та госпіталізація для подальшого контролю за гіпертонічною хворобою та обстеження є страховим випадком.
ТДВ «СТДВ «Глобус» відмовилось визнавати вказаний випадок страховим, на підставі чого було відмовлено у виплаті страхового відшкодування медичній установі Польщі, через Міжнародну асистуючу компанію ALBUR               ( а.с.16).
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Задовольняючи позовні вимоги  повністю, суд першої інстанції, та зменшуючи суму повернення страхового відшкодування, суд апеляційної інстанції виходили з того, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у шпиталі в м. Познань з 18 січня 2016 року по 30 січня 2016 року,  і його хвороба вимагала медичного втручання, що передбачено п. 4.2.1 Правил добровільного страхування медичних витрат, що є страховим випадком.        
Колегія суддів  погоджується з такими висновками судів, з огляду на наступне.
 
Відповідно до статті 6 Закону України «Про страхування»  добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про страхування»  передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.
У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Судами встановлено, що  між сторонами існує спір з приводу повернення  страхового відшкодування за Договором добровільного страхування медичних витрат.
Керуючись пунктом 5.2.3. частини 2 Договору добровільного страхування та п.п. 5.4.7. Правил добровільного страхування медичних витрат, ТДВ «СТДВ «Глобус» не визнало вказаний випадок страховим (а.с.16).
Відповідно пункту 5.2.3. частини 2 Договору добровільного страхування за договором страхування  не підлягають відшкодуванню витрати, пов`язані з наявними  хронічними захворюваннями, про які страхувальник знав на момент укладання Договору страхування, або по яким отримав лікування за останні шість місяців на момент укладення договору страхування.
Відповідно до п. 5.4.7. Правил добровільного страхування медичних витрат, страхове  відшкодування також не виплачується , якщо страховий випадок пов`язаний з патологічними змінами, обумовленими основним захворюванням.
ТДВ «СТДВ «Глобус» посилається на те, що медичні послуги , які були надані ОСОБА_1 у шпиталі в м. Познань  у січні 2016 року, були пов`язані з патологічним захворюванням серця, а саме ішемічною хворобою серця, про існування якого ОСОБА_1 знав на момент укладення Договору страхування, та в супереч Договору добровільного страхування та Правил не повідомив Страхове товариство про наявність такого захворювання.
Як на підтвердження своїх тверджень, ТДВ «СТДВ «Глобус» посилається на  повідомлення Міжнародної асистуючої компанії ALBUR, яка повідомила страховій компанії про діагноз ОСОБА_1 , з яким він перебував на лікуванні у м. Познань у січні 2016 року  -  інфаркт міокарда та відповіддю   військової частини НОМЕР_1 від 29 лютого 2016 року про те, що у серпні-вересні 2014 року ОСОБА_1   проходив лікування  з діагнозом ішемічна хвороба серця ( а..с74).
Однак, згідно інформації медичного закладу, в якому ОСОБА_1 в січні 2016 році надавались медична допомога вказано, що медичні послуги були пов`язані  з діагнозом ICD-10: Т81.0- кровотеча та гематома, що ускладнили процедуру, не класифіковані в іншому місці. Пошкодження правої стегнової артерії після коронарної ангіографії – стан після операції.
Відповідно до  пункту 10.2 Договору добровільного страхування  у спірних випадках, страховик має право провести медичне чи клінічне обстеження Застрахованої особи у зазначених ним медичних закладах та звертатись до послуг експертів.
ТДВ «СТДВ «Глобус» не заявляло клопотання про проведення судової експертизи.
Тому доводи ТДВ «СТДВ «Глобус» відносно  того, що   медичні послуги надані ОСОБА_1 в січні 2016 році відділенням анестезіології та інтенсивної терапії медичного Університету ім. К. Марцинківського у м. Познані  є наслідком перенесених ОСОБА_1 захворювань серця у 2014 році є лише припущенням Страхового товариства, оскільки дані факти можуть бути встановлено тільки  на підставі висновків  з застосуванням  спеціальних знань в медичній галузі, що не входить до компетенції Страхового товариства.
Доводи касаційної скарги відносно того, що судами не було прийнято до уваги те, що позивач на момент укладання страхового договору знав,  що хворіє ішемічною хворобою серця з 2014 року, проте не повідомив страховика про це, тому відповідно до пункту 5.2.3 Договору та пункту 3 частини 1 статті 26 Закону України «Про страхування» є підставою для відмови у виплаті страхових виплат, не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем в судовому засіданні не було надано доказів причинно-наслідкового зв`язку перенесеної хвороби ОСОБА_1 у 2014 році та надання медичних послуг у січні 2016 року, які  були пов`язані  з діагнозом ICD-10: Т81.0- кровотеча та гематома, що ускладнили процедуру, не класифіковані в іншому місці. 
 
Доводи касаційної скарги відносно того, що висновок апеляційного суду про те, що відповідь ВЧ НОМЕР_1 (військового шпиталю)  разом з копіями медичної документації ОСОБА_1 не може бути належними та допустимими доказами, оскільки такі отримані з порушенням порядку встановленого статтею 21Закону України «Про інформацію», колегія суддів не приймає, оскільки неналежність таких доказів судами була визнана з тих причин, що наявність хвороби серця ОСОБА_1 в 2014 році є наслідком настання випадку зі здоров`ям ОСОБА_1 у січні 2016 року не може бути підтверджена копіями медичної документації ОСОБА_1  без застосування спеціальних знань експертів у медичній галузі, які б могли встановити даний причинно-наслідковий зв`язок.
 
Враховуючи вищевикладене, доводи касаційної скарги відносно того, що судами не було взято до уваги, що медичні послуги надані медичним закладом Польщі були спрямовані саме на зупинку кровотечі та переливання крові, тобто на усунення несприятливих наслідків діагностичної процедури, у зв`язку з чим страхове відшкодування не виплачується також не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені достатніми доказами та ґрунтуються тільки на припущеннях.
 
Таким чином, судами попередніх інстанції було вірно встановлено, що в січні 2016 року,   ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у шпиталі в м. Познань    і його хвороба вимагала медичного втручання, що передбачено та мало місце надання невідкладної медичної допомоги та госпіталізація для подальшого контролю за гіпертонічною хворобою та обстеження є страховим випадком.
 
Доводи касаційної скарги відносно того, що жодних доказів та документів, які підтверджують факт того, що соціальні працівники медичного закладу Польщі звертались до ТДВ «СТДВ «Глобус» та отримали відповідь від страхової компанії про те, що остання відшкодує всі витрати пов`язані з лікуванням позивача судам надано не було, а про подію з ознаками страхового випадку страхова компанія дізналась 28 січня 2016 року від Міжнародної асистуючої компанії ALBUR колегія суддів не приймає до уваги, оскільки Страхова компанія відмовила у виплаті страхового виплати медичній установі, яка не була оскаржена у судовому порядку, а предметом розгляду даного позову є відмова у поверненні страхового відшкодування ОСОБА_1 .
 
Стосовно підстав повернення ОСОБА_1 страхового відшкодування, колегія суддів зазначає наступне.
Розділом ІІ Правил добровільного страхування медичних витрат, затверджених головою правління СТДВ «Глобус»  від 14 травня 2007 року, визначено порядок та умови здійснення страхових виплат ( а.с. 54-71), а саме.
при настанні страхового випадку Страховик , в межах суми або лімітів відповідальності, якщо вони встановлені в Договорі страхування, відшкодовує витрати визначені у Договорі страхування залежно від того, яким чином були надані послуги:
-           безпосередньо медичному закладу згідно з представленим рахунком чи іншим платіжно-розрахунковим документом;
-          Страхувальнику у разі, коли він сам сплатив вартість лікування у межах 500 Євро ( або 200 грн для подорожуючи по Україні)  після надання документів ( згідно Розділом 10 цих Правил), що підтверджують настання страхового випадку, факт лікування та сплати рахунку за лікування.
ТДВ «СТДВ «Глобус» відмовило у виплаті страхової виплати медичній установі ( а.с.19).
Звертаючись до суду з позовом про повернення  страхового відшкодування за Договором добровільного страхування медичних витрат,  ОСОБА_1 посилався на те, що йому надійшло досудове повідомлення про оплату наданих медичних послуг, що свідчить про те, що обов`язок сплачувати надані медичні послуги, після відмови їх компенсувати Страховим товариством, покладено на ОСОБА_1  ( а.с.19).
Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 дійшли до правильного висновку про те, що існують підстави для повернення ОСОБА_1 страхового відшкодування.
 
Доводи касаційної скарги відносно того, що позивачем не було надано доказів понесених витрат на своє лікування у розмірі 237 028,15 грн, тому відсутні правові підстави для повернення страхового відшкодування позивачу є помилковими та зводяться до переоцінки доказів.
 
Доводи касаційної скарги відносно того, що  твердження судів щодо повного виконання позивачем умов Договору страхування та надання ОСОБА_1 повного комплекту документів та заяви про виплату страхового відшкодування не відповідають дійсним обставинам справи не заслуговують на увагу та зводяться до переоцінки доказів.
Наведені в касаційній скарзі доводи  не спростовують висновку суду першої та  апеляційної інстанції та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
Висновки Верховного Суду за результатом розгляду касаційних скарг
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувані судові рішення прийняті з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для їх скасування немає .
Стосовно заяви ТДВ «СТДВ «Глобус» про поворот виконання рішення колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до  статті 444 ЦПК України  суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він:
1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду;
3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Враховуючи те, що оскаржувані судові рішення залишені без змін тому заява про поворот виконання рішення задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 417, 444 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»  залишити без задоволення.
Рішення  Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2016 року в незміненій частині та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від    21 березня 2017 року  залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
  Головуючий:                                                                              В. М. Сімоненко
                                                                   
  Судді:                                                                                           А. А. Калараш
 
                                                                                                         С. Ю. Мартєв
 
                                                                                                         Є. В.   Петров 
 
                                                                                                          С. П. Штелик