ПОСТАНОВА
Іменем України

21 листопада 2019 року 
м. Київ
справа №814/4087/15
адміністративне провадження №К/9901/42580/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 814/4087/15
за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Банк «Київська Русь» (далі - Уповноважена особа Фонду на ліквідацію «ПАТ «Банк «Київська Русь»), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ПАТ «Банк «Київська Русь», про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» 
на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.02.2016, ухвалену у складі судді Фульги А.П. та 
постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Кравченка К.В., суддів Лук`янчук О.В., Градовського Ю.М. -

ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. 11.11.2015  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. щодо невключення його до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;
зобов`язати Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. включити його до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;
зобов`язати Фонд включити його до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Позов ОСОБА_1 обґрунтував відсутністю правових підстав для його невключення до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
2. Миколаївський окружний адміністративний суд постановою від 12.02.2016 задовольнив позовні вимоги.
3. Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 07.06.2017 скасував рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Фонду включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, ухвалив нове рішення в цій частині, про відмову у задоволенні позовних вимог.
В решті постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.02.2016 у справі 814/4087/15 - залишив без змін.
4. 07.08.2017 Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.02.2016 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
5. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12.09.2017 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.
6. 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.
7. Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
8. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 КАС України).
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
9. Суди встановили, що 19.03.2015 між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» було укладено договір банківського рахунку №26454-46 в національній валюті, відповідно до умов якого банк відкрив позивачу поточний рахунок № НОМЕР_1 та зобов`язався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування.
В день відкриття на рахунок позивача було перераховано 192 300,00 грн, що підтверджується випискою по банківському рахунку від 19.03.2015, виданою 02.04.2015.
На підставі постанови Правління НБУ від 19.03.2015 №190 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 19.03.2015 № 61 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь», відповідно до якого з 20.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у Банку Волкова О.Ю. Тимчасова адміністрація була запроваджена строком на три місяці з 20.03.2015 по 19.06.2015 включно.
З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ «Банк «Київська Русь», виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 15.06.2015 №116 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» до 19.07.2015 включно та продовження повноважень Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь»        Волкова О.Ю. до 19.07.2015 року включно.
05.08.2015 позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію              ПАТ «Банк «Київська Русь» із заявою, у якій просив здійснити виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, але відповідачем необхідних заходів реагування вжито не було.
При цьому, суди встановили, що відповідно до повідомлення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» від 27.11.2015 №10922/16 правочин щодо перерахування грошових коштів у загальній сумі 192 300,00 грн з поточного рахунку ТОВ «Каскадмонтажстрой» № НОМЕР_2 у ПАТ «Банк «Київська Русь» на особовий рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «Банк «Київська Русь», відкритий на ім`я позивача та договір банківського рахунку ід 19.03.2015 №26454-46, укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» та позивачем визнано уповноваженою особою нікчемними з посиланням на пункту 2 та пункт 7 частини третьої статті 38 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №  4452-VI) та статтю 228 Цивільного кодексу України.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ  
10. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не доведена наявність правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. 
11. Суд апеляційної частково скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Фонду включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, виходив із того, що така вимога є передчасною з урахуванням того, що чинним законодавством України визначена відповідна процедура виплати таких грошових коштів, а оскільки позивач не був включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, то підстав для зобов`язання Фонду внести такі зміни до загального реєстру вкладників відсутні, адже захисту підлягають виключно порушені права особи.
IV ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
12. Касаційна скарга Уповноваженої особи на ліквідацію «Банк «Київська Русь» мотивована, зокрема, тим, що   правочин вчинений між сторонами, є таким, що штучно створює обов`язок Фонду на відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснює за рахунок державних коштів, тому такі правочини спрямовані на заволодіння державними коштами, та відповідно порушують публічний порядок- є нікчемними згідно із пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI та статтею 228 ЦК України.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Верховний Суд заслухав у попередньому судовому засіданні доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних постанови суду апеляційної інстанції та у нескасованій апеляційним судом частині постанови суду першої інстанції - без змін, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
14. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема Законом № 4452-VI.
15. Відповідно до статті 2 Закону №4452-VI вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
16. Вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
17. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
18. Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).
19. Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
20. Згідно із частинами першою та другою статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.
21. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
22. Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
23. Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 № 14 (далі - Положення) передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.
24. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач уклав з ПАТ «Банк «Київська Русь» договір банківського вкладу (депозиту) та на відповідних рахунках позивача розміщено грошові кошти згідно з зазначеним договором (переказ коштів від ТОВ «Каскадмонтажстрой»), а тому в розумінні закону позивач є вкладником.
25. Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок позивача відбулось 19.03.2015, тобто до початку віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації 20.03.2015.
26. Колегія суддів звертає увагу, що положення пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.
27.  Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що договір банківського рахунку був укладений між банком та позивачем 19.03.2015, а тому частину третю статті 36 Закону 4452-VI у цьому випадку застосувати неможливо, оскільки 20.03.2015 є тією датою, з якою Закон пов`язує неможливість проведення правочинів після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, згідно з постановою НБУ №190 та рішенням Фонду від 19.03.2015 №61.
28. Отже, вклад розміщено на рахунку ПАТ «Банк «Київська Русь» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті  26 Закону № 4452-VI. При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452-VI.
29. Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.
30. При цьому частина третя статті 38 Закону № 4452-VI (у редакції, що діяла на час укладення договору) містить перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними. Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Київська Русь» вважала нікчемними договір банківського вкладу між банком і позивачем з підстави, передбаченої пунктом  7 частини третьої статті 38 зазначеного вище Закону. Зазначеною нормою передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо їх умови передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
31. Суд вважає, що положення пункту 7 частини третьої статті 38 Закону не може бути застосованим до договору, укладеного між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язків банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.
32.  Метою пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI є недопущення зменшення активів банку або якості (ліквідності) таких активів на шкоду інших кредиторів, а також захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.
33. Такий висновок узгоджується з правовою позицією щодо застосування пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 910/14681/17, від 30.05.2018 у справі № 910/23036/16, від 23.10.2018 у справі № 804/6992/15.
34. Отже, колегія суддів погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанції, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, а неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду.
35. Таким чином, обставини щодо наявності визначених пунктами 2 та 7 частини третьої статті 38 Закону 4452-VI підстав нікчемності правочину, не знайшли свого підтвердження, відповідач належних та допустимих доказів щодо цього не надав.
36. З огляду на те, що дії Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду, є протиправними, Уповноважена особа Фонду зобов`язана надати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
37. Також Верховний Суд погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про передчасність позовних вимог до Фонду, оскільки відповідно до пункту 4 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 № 14 виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Затвердження такого реєстру та відшкодування коштів здійснюється на підставі відомостей, поданих Уповноваженою особою Фонду.
38. Оскільки на момент затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь»» до переліку вкладників позивача включено не було, а прийняття рішення щодо затвердження загального реєстру, а також внесення до нього змін належить до виключної компетенції Фонду, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в позові в цій частині.
39. Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги. 
40. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Банк «Київська Русь» залишити без задоволення.
Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.02.2016 у нескасованій апеляційним судом частині та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 у справі №814/4087/15 - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
А.І. Рибачук
А.Ю. Бучик 
 Л.В. Тацій ,
Судді Верховного Суду