ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року 
м. Київ

Справа №  904/5276/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В.
розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 (суддя Бєлік  В. Г.) та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.06.2019 (доповідач - Білецька Л. М., судді Парусніков Ю. Б., Верхогляд Т. А.) у  справі 
за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 
до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз"
про стягнення заборгованості у сумі 769 922,02 грн за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 28.09.2011 № 1109011133/П05.
Короткий зміст і підстави позовних вимог 
1. Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просило стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" (далі - ПАТ "Дніпрогаз") заборгованість у сумі 769 922,02 грн за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 28.09.2011 №  1109011133/П05. Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем умов договору, зокрема неплатою протранспортованого газу за жовтень 2015 року. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 у справі № 904/5276/18, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.06.2019, у задоволенні позову відмовлено повністю.
3. Аргументуючи судове рішення, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, наголосив, що АТ "Укртрансгаз" не довело факту наявності зобов`язання у ПАТ "Дніпрогаз" щодо оплати акта 
№ 10-15-1109011133/П05/ВТВ/КОР, а також факту неправомірної неоплати відповідачем у жовтні 2015 року обсягу газу 2 665,156 м^3 саме за умовами договору від 28.09.2011 № 1109011133/П05, тому підстав для стягнення визначеної позивачем суми основного боргу 532 498,17  грн немає. 
4. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 і постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.06.2019 у справі № 904/5276/18, АТ "Укртрансгаз" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить зазначені рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимог задовольнити.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
5. Підставами для скасування рішень скаржник вважає порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і  процесуального права, зокрема статей 11, 509, 626, 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статті 192 Податкового кодексу України (далі - ПК України), статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". 
6. Скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції дійшов безпідставного висновку про відсутність належного первинного документа на підтвердження факту транспортування  АТ "Укртрансгаз" природного газу у жовтні 2015 року в обсязі 2  665,156 тис. м^3. Зокрема, суд відхилив коригуючий акт наданих послуг №  10-15-1109011133/П42/ВТВ/КОР, хоча його складено відповідно до умов договору від 28.09.2011 № 1109011133/П05, а відповідач необґрунтовано відмовився його підписувати. Водночас АТ "Укртрансгаз", згідно з пунктом 192.1 статті 192 ПК України відкоригувало податкові зобов`язання за жовтень 2015 року на підставі зазначеного акта. 
7. Заявник також наголошує на хибності висновку апеляційного господарського суду стосовно закупівлі ПАТ "Дніпрогаз" природного газу для потреб виробничо-технологічних витрат у обсязі 2  665,154 тис. м^3 у Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - НАК "Нафтогаз України"). Однак отримання ПАТ "Дніпрогаз" зазначених обсягів газу від АТ "Укртрансгаз" підтверджується листом відповідача від 06.07.2016 та реєстром реалізації природного газу споживачам соціальної сфери за жовтень 2015 року. Крім того, ненадання НАК "Нафтогаз України" у жовтні 2015 року послуг із транспортування відповідних обсягів природного газу встановлено у справі № 910/3487/17. 
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
8. У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "Дніпрогаз" акцентує на безпідставності доводів скаржника та просить залишити без змін рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.06.2019 у справі № 904/5276/18.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
9. Як установили суди попередніх інстанцій і вбачається із матеріалів справи, між Дочірньою компанією "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", правонаступником якої є АТ "Укртрансгаз" (газотранспортне підприємство), та ПАТ "Дніпрогаз" (замовник) укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 28.09.2011 №  1109011133/П05.
10. Згідно з додатковою угодою від 20.02.2012 № 1 до договору сторони скоригували річний обсяг транспортування природного газу на 2012 рік із визначенням обсягів для окремих категорій споживачів помісячно.
11. За змістом додаткової угоди від 17.01.2013 № 3 сторони внесли зміни до договору та виклали його у новій редакції.
12. Відповідно до пункту 1.1 договору з урахуванням змін, внесених згідно з додатковою угодою № 3, газотранспортне підприємство зобов`язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення газорозподільних станцій, а замовник зобов`язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.
13. Річний плановий обсяг транспортування природного газу замовника становить 210 250 тис. м^3, у тому числі по місяцях: січень - 27 636, 00; лютий - 36 462,60; березень - 26 952,25; квітень  - 13 715,50; травень - 11 503,40; червень - 10 103,70; липень - 9 853,40; серпень - 10  303,10; вересень - 10 303,85; жовтень - 15 061,50; листопад - 17 952,40; грудень - 20 402,30.
14. Газ замовника, транспортування якого за договором здійснює газотранспортне підприємство, призначений для задоволення потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання, у тому числі релігійних організацій виключно в межах обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності (пункт 1.2 договору).
15. У пункті  11.1 договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.10.2011. Договір діє в частині транспортування газу до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків за надані газотранспортним підприємством послуги - до повного виконання замовником своїх зобов`язань за договором.
16. 30.01.2014 сторони уклали додаткову угоду № 4 до договору та узгодили річний плановий обсяг транспортування природного газу на 2014 рік у загальному обсязі 210 000 тис. м^3, у тому числі по місяцях: січень - 25 000,00, лютий - 25 000,00, березень - 23 000, 00, квітень - 17 000,00, травень - 11 000,00, червень - 11 000,00, липень - 11 000,00, серпень - 11 000,00, вересень - 14 000,00, жовтень - 16 000,00, листопад - 21 000,00, грудень - 25 000,00.
17. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не  заявить про припинення його дії або перегляд його умов.
18. Згідно з пунктом  3.1 договору послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами. У випадку якщо замовник та/або його споживач безпосередньо підключені до магістрального трубопроводу газотранспортного підприємства, кількість протранспортованого газотранспортним підприємством газу замовнику та/або його споживачам визначається за даними комерційних вузлів та приладів обліку газу, установлених на газорозподільній станції. Якщо замовник та/або споживачі отримують газ з мережі газорозподільного підприємства, даними для складання актів наданих послуг є дані газорозподільного підприємства про обсяги протранспортованого ним газу замовнику та/або його споживачам.
19. Згідно з пунктом 3.2 договору газотранспортне підприємство до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовникові два примірники акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою газотранспортного підприємства.
20. Відповідно до пункту 3.4 договору акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника із газотранспортним підприємством.
21. Згідно з пунктом 4.5 договору оплата вартості послуг з транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 % попередньої оплати за десять днів до початку місяця, в якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг з урахуванням раніше перерахованих коштів.
22. У пункті 5.4 договору передбачено, що вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг.
23. На виконання умов договору, сторони належним чином підтвердили та оформили господарську операцію із транспортування природного газу магістральними трубопроводами в обсязі 7,879 тис. м^3 на суму 1 574,22 грн (з ПДВ), що підтверджується актом наданих послуг із транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.10.2015 № 10-15-1109011133/1105, заборгованість за яким позивач стягнув за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2016 у справі № 904/1438/16.
24. Згідно з наявними у матеріалах справи актами звірки між сторонами у спорі за зобов`язанням відповідача щодо оплати послуг на користь позивача за договором від 28.09.2011 № 1109011133/П05 заборгованості за жовтень 2015 року немає.
25. АТ "Укртрансгаз" згідно з листом від 23.06.2016 № 9132/12 направило відповідачеві два примірники коригуючого акта наданих послуг 
№ 10-15-1109011133/П05/ВТВ/КОР із транспортування природного газу магістральними трубопроводами у жовтні 2015 року в обсязі 2 665,156 тис. м^3 на суму 532 498,16 грн відповідно до договору від 28.09.2011 № 1109011133/П05 для задоволення потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання.
26. У листі ПАТ "Дніпрогаз" від 06.07.2016 №5778/7/7-1, надісланому ПАТ "Укртрансгаз", зазначено, що у коригуючих актах обсяги протранспортованого природного газу магістральними газопроводами є обсягами газу, закупленими для потреб виробничо-технологічних витрат на підставі договору купівлі-продажу між "НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Дніпрогаз" від 04.01.2013 № 13-118-ВТВ. За умовами цього договору ПАТ "НАК "Нафтогаз України" зобов`язалася передати ПАТ "Дніпрогаз" природний газ за ціною, яка враховувала оплату послуг газотранспортної організації. Зазначений договір діяв у жовтні 2015 року, був обов`язковим для виконання сторонами та фактично виконувався. 
27. Проте у матеріалах справи немає доказів того, що обсяги, зазначені у коригуючому акті наданих послуг №10-15-1109011133/П42/ВТВ/КОР дійсно були замовлені відповідачем на задоволення потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання на підставі саме договору № 1109011133/П05.
28. Відповідно до частини 2 статті 91 ГПК України суди визнали неналежною копію реєстру реалізації природного газу споживачам соціальної сфери за жовтень 2015  року, оскільки її не засвідчено у встановленому порядку. 
29. Суд апеляційної інстанції, оцінюючи докази, наявні у матеріалах справи зазначив, що коригуючий акт, заборгованість за яким є предметом спору, позивач склав на підтвердження обсягу протранспортованого газу для потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання, натомість інформація, наведена у реєстрі реалізації природного газу стосується споживачів соціальної сфери за жовтень 2015 року. Тобто такий реєстр не є належним доказом у справі, що розглядається.
30. Інші первинні бухгалтерські документи, що підтверджують обставини та факти виникнення обов`язку відповідача з оплати акта 
№ 10-15-1109011133/П05/ВТВ/КОР, складеного позивачем на умовах договору від 28.09.2011 №  1109011133/П05, матеріали справи не містять.
Позиція Верховного Суду 
31. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
32. Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем умов договору від 28.09.2011 №  1109011133/П05 зокрема неоплатою протранспортованого газу за жовтень 2015 року у сумі 532 498,16 грн, що, на думку позивача, підтверджує коригуючий акт № 10-15-1109011133/П05/ВТВ/КОР.
33. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не  передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, у тому числі, договори та інші правочини.
34. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
35. За змістом статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
36. Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
37. За змістом частин 1, 2 статті 32 Закону України "Про ринок природного газу", транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.
38. У пункті 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493, у редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин, передбачено, що договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).
39. На правовідносини, що виникають як із договору перевезення, так й із договору транспортування природного газу магістральними трубопроводами, поширюються загальні положення щодо договорів про надання послуг, визначені ЦК України, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
40. Згідно зі статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов`язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
41. Відповідно до частини 1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
42. Відповідно до приписів статті 8 статті 193 ГК України управнена сторона, приймаючи виконання господарського зобов`язання, на вимогу зобов`язаної сторони повинна видати письмове посвідчення виконання зобов`язання повністю або його частини.
43. Порядок, строки оформлення та підписання актів наданих послуг із транспортування природного газу магістральними трубопроводами визначені у розділі 3 договору від 28.09.2011 № 1109011133/П05.
44. Із аналізу пунктів 3.2, 3.4 договору від 28.09.2011 № 1109011133/П05 убачається, що газотранспортне підприємство - АТ "Укртрансгаз" до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, має направити ПАТ "Дніпрогаз" два примірники акта наданих послуг за звітний місяць. Таким чином, на позивача покладено обов`язок щодо належного та своєчасного надсилання відповідачеві актів наданих послуг, які мають містити повну інформацію для визначення суми коштів, що підлягає сплаті за поставлені обсяги природного газу. 
45. Актом наданих послуг із транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.10.2015 № 10-15-1109011133/1105, складеним відповідно до положень зазначеного договору, підтверджено господарську операцію із транспортування природного газу магістральними трубопроводами в обсязі 7,879 тис. м^3 на суму 1 574,22 грн (з ПДВ). Заборгованість за цим актом стягнуто за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2016 у справі № 904/1438/16.
46. Водночас суди попередніх інстанцій відповідно до норм процесуального права спростували докази щодо несплати ПАТ "Дніпрогаз" протранспортованого газу за жовтень 2015 року у сумі 532 498,16 грн, що підтверджується коригуючим актом наданих послуг № 10-15-1109011133/П42/ВТВ/КОР. Договір від 28.09.2011 №  1109011133/П05 не містить положень щодо можливості коригування обсягів газу, поставлених ПАТ "Дніпрогаз" через більш ніж півроку (червень 2016 року) після закінчення звітного періоду (жовтень 2015 року), а також немає застережень щодо обов`язку відповідача погодити таке коригування. 
47. Крім того, помилковим є посилання скаржника на обов`язок ПАТ "Дніпрогаз" оплатити протранспортований газ за жовтень 2015 року у сумі 532 498,16 грн  відповідно до положень статті 192 ПК України. Зокрема, для встановлення обов`язку зі сплати зазначеної суми ключовою є наявність належного підтвердження здійснення такої господарської операції з урахуванням умов укладеного між сторонами договору. Однак, суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що акт наданих послуг №10-15-1109011133/П42/ВТВ/КОР не може бути первинним документом, який підтверджує факт здійснення спірної операції, оскільки цей акт не відповідає вимогам договору від 28.09.2011 № 1109011133/П05. За відсутності належних первинних бухгалтерських документів не може виникати обов`язку, згідно зі статтею 192 ПК України оплатити відповідний обсяг газу. 
48. Посилання скаржника на реєстр реалізації природного газу споживачам соціальної сфери за жовтень 2015 року як на доказ отримання ПАТ "Дніпрогаз" газу в обсязі 2 665,154 тис. м^3 були належним чином спростовані апеляційним господарським судом, у тому числі з урахуванням вимог статті 91 ГПК України щодо порядку засвідчення копій документів. Суд звернув увагу, що АТ "Укртрансгаз" склало коригуючий акт на підтвердження обсягу протранспортованого газу для потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання,  водночас інформація, що міститься у реєстрі реалізації природного газу, стосується споживачів соціальної сфери за жовтень 2015 року. 
49. Доводи АТ "Укртрансгаз" про те, що у справі № 910/3487/17 установлено факт ненадання НАК "Нафтогаз України" у жовтні 2015 року послуг з транспортування природного газу в обсязі 2 665,154 тис. м^3, жодним чином не підтверджують надання АТ "Укртрансгаз" ПАТ "Дніпрогаз" у жовтні 2015 року такого обсязі газу, а тому колегія суддів вважає, що висновки суду апеляційної інстанції у цій частині також є правильними.
50. Інші доводи, зазначені у касаційній скарзі, зводяться лише до переоцінки доказів і не спростовують висновків судів попередніх інстанцій щодо застосування норм матеріального та процесуального права, а суд касаційної інстанції з огляду на положення частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі  ГПК України) не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та норми права, якими керувався суд
51. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України    суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
52. Відповідно до частини 1 статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
53. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що судові рішення у справі прийнято із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для їх скасування не вбачається.
54. Доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваних судових рішень не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послалися суди як на підставу для відмови у позові, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 ГПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржених у справі постанови суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції не вбачається.
Розподіл судових витрат
55. Оскільки підстав для скасування постанови та ухвали у справі та задоволення касаційної скарги немає, судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.06.2019 у справі №  904/5276/18 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька

Судді                                                                                          С. К. Могил

                                                                                          О. В. Случ