Постанова
Іменем України
 
06 листопада 2019 року
м. Київ
 
справа № 638/13219/15-ц
провадження № 61-25473св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В. 
(суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - прокурор міста Харкова,
відповідачі: Харківська міська рада, ОСОБА_1 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області Вінди Павла Васильовича на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року, ухвалене у складі судді Грищенко І. О., та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року, постановлену колегією у складі суддів: Котелевець А. В., Швецової Л. А., Кружиліної О. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2015 року прокурор м. Харкова в інтересах держави звернувся із позовами до Харківської міської ради, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, ОСОБА_2 , про скасування рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та правочинів.
Позовна заява мотивована тим, що в ході вивчення правомірності передачі в приватну власність земельних ділянок, розташованих на території 
м. Харкова, прокуратурою встановлено, що відповідно до пунктів 12.1, 12.2, 12.3 та 12.4 додатку 1 до рішення 45 сесії Харківської міської ради 
5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об`єктів містобудування» від 23 червня 2010 року № 151/10 обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Зелений квартал» (далі - ОК «ЖБК «Зелений квартал») було передано у власність земельні ділянки, за рахунок земель житлової та громадської забудови, площею 11,9188 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0046, площею 9,3146 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0042, площею 4,8534 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0044, площею 6,3269 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0045 для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови по АДРЕСА_2 (біля табору « ІНФОРМАЦІЯ_1»).
На виконання вказаного рішення міської ради ОК «ЖБК «Зелений квартал» видано державні акти на право власності на земельні ділянки - 
серії ЯЛ № 148262, серії ЯЕ №  148259, серії ЯЛ № 16148260 та ЯЛ № 148261. 
Прокурор вказував, що рішення Харківської міської ради про передачу у власність ОК «ЖБК «Зелений квартал» прийнято у порушення вимог 
статей 41 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статей 133, 135, 
137 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР) та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 30 жовтня 1985 року № 186 (далі - Примірний статут). 
На думку позивача, ОК «ЖБК «Зелений квартал» за своєю метою діяльності не відповідає вимогам вказаних статей, оскільки рішення про створення 
ОК «ЖБК «Зелений квартал» та список членів кооперативу не затверджено виконавчим комітетом Харківської міської ради, при тому, що статут кооперативу зареєстровано саме в цій міській раді. Всупереч 
статті 135 ЖК УРСР та абзацу 1 пункту 8 Примірного статуту члени кооперативу (на момент створення), а саме: ОСОБА_3 та 
ОСОБА_4 не потребували поліпшення житлових умов. На момент прийняття зазначеного рішення Харківської міської ради вказані особи на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов не перебували.
ОК «ЖБК «Зелений квартал» фактично не є житлово-будівельним кооперативом в розумінні вимог глави 5 ЖК Української РСР та статті 41 ЗК України. 
Вказаний кооператив фактично є обслуговуючим, його мета, порядок створення, організації та діяльності не відповідає вимогам до житлово-будівельного кооперативу. 
Члени кооперативу не мають права на поліпшення житлових умов.
Прокурор вважав, що пункти 12,1, 12.2, 12.3 та 12.4. додатку 1 до рішення
45 сесії Харківської міської ради 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об`єктів містобудування» від 23 червня 2010 року № 151/10 є незаконними. Таким чином, оскільки спірне рішення Харківської міської ради, яке слугувало підставою для подальшого оформлення 4 державних актів на право власності на 4 земельні ділянки, підлягає визнанню незаконним та скасуванню то вказані акти також не відповідають закону та порушують права держави.
Спірні земельні ділянки були в подальшому відчужені на підставі договору купівлі-продажу від 18 лютого 2013 року на користь ОСОБА_1 , який в свою чергу передав земельні ділянки в іпотеку. Факт незаконності набуття ОК «ЖБК «Зелений квартал» права власності на спірні земельні ділянки виключає саму можливість відчуження права власності на ці землі іншій особі на законних підставах.
Прокурор вважає, що договір купівлі-продажу та договір іпотеки щодо спірних земельних ділянок спрямовані на протиправне відчуження об`єкта права власності Українського народу, вказані правочини є такими, що порушують публічний порядок, тобто є нікчемними. Враховуючи, що спірні земельні ділянки вибули з володіння держави всупереч вимогам законодавства, у ОСОБА_1 на користь якого у подальшому було відчужено ділянку, не виникло право власності.
За таких обставин прокурор просив визнати незаконними та скасувати пункти 12.1, 12.2, 12.3 та 12.4 додатку 1 до рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об`єктів містобудування» від 23 червня 2010 року № 151/10; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ № 148262, серії ЯЕ № 148259, серії 
ЯЛ № 16148260 та серії ЯЛ № 148261; визнати відсутність у ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 11,9188 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0046; земельну ділянку площею 9,3146 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0042; земельну ділянку площею 4,8534 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0044; земельну ділянку площею 6,3269 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0045; витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1 вказані земельні та передати їх Харківській міській раді.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 березня 
2017 року в задоволенні позову прокурора відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанцій виходив з того, що створення ОК «ЖБК «Зелений квартал» відбулося не лише на підставі норм ЖК Української РСР та Примірного статуту, а й відповідно до положень Закону України «Про кооперацію», яким визначена інша процедура організації діяльності і створення житлово-будівельних кооперативів.
За таких обставин суд першої інстанції вважав, що Харківська міська рада розпорядилась землями територіальної громади в межах повноважень, наданих їй Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а обслуговуючий кооператив створений та зареєстрований згідно чинного законодавства, тому законні підстави для визнання недійсними та скасування рішень і державних актів на право власності на земельні ділянки відсутні.
Одночасно із вказаними підставами, суд першої інстанції встановив, що прокурором, без поважних причин, пропущений строк позовної давності для звернення до суду із розглядуваним позовом, та дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з підстав пропуску позовної давності.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції 
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року відхилено апеляційну скаргу прокурора Харківської області, а рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року залишено без змін з посиланням на відповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові з підстав пропуску строку позовної давності.
Короткий зміст вимог касаційної скарг 
У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заступник прокурора Харківської області Вінда П. В., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи № 638/13219/15-ц з Дзержинського районного суду м. Харкова.
Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»
(далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.
04 червня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 638/13219/15-ц передано судді-доповідачеві.
Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована неврахуванням судами попередніх інстанцій того, що ОК «ЖБК «Зелений квартал» фактично не є житлово-будівельним кооперативом в розумінні вимог глави 5 ЖК Української РСР та статті 41 ЗК України, тому цей кооператив не мав права на отримання безоплатно земельних ділянок у власність.
Також прокурор вказує на помилковість висновку судів попередніх інстанції про існування підстав для застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки обставини, що свідчать про порушення порядку передачі спірних земельних ділянок ОК «ЖБК «Зелений квартал» виявлені лише у березні 
2015 року, тому початок обчислення позовної давності для звернення прокурора із цим позовом до суду необхідно рахувати від вказаної дати.
На думку прокурора, суди дійшли помилкового висновку про сплив позовної давності, внаслідок чого безпідставно відмовили в задоволенні позову. 
Відзив (заперечення) на касаційну скаргу не подано
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судами встановлено, що рішенням 45 сесії Харківської міської ради 
5 скликання від 23 вересня 2010 року № 151/10 (пункти 12.1, 12.2, 12.3 та 12.4 додатку 1) надано обслуговуючому кооперативу ЖБК «Зелений квартал» у власність земельні ділянки, за рахунок земель житлової та громадської забудови, - площею 11,9188 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0046; площею 9,3146 га кадастровий номер 6310136300:16:013:0042; площею 4,8534 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0044; площею 6,3269 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0045, для будівництва та експлуатації кварталу житлової забудови, що розташовані по 
АДРЕСА_2 .
На підставі вказаного рішення ОК «ЖБК «Зелений квартал» видано державні акти на право власності на земельні ділянки: площею 11,9188 га (кадастровий номер 6310136300:16:013:0046 ) - серії ЯЛ № 148262, площею 9,3146 га (кадастровий номер 6310136300:16:013:0042) - серії ЯЕ № 148259, площею 4,8534 га (кадастровий номер 6310136300:16:013:0044) - серії ЯЛ № 148260, площею 6,3269 га (кадастровий номер 6310136300:16:013:0045) - серії ЯЛ № 148261.
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до статті 213 ЦПК України (в редакції чинній на час ухвалення оскаржених судових рішень) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржене судове рішення апеляційного суду не в повній мірі відповідає вказаним вимогами закону.
Так, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанцій виходив з того, що створення ОК «ЖБК «Зелений квартал» відбулося не лише на підставі норм ЖК Української РСР та Примірного статуту, а й відповідно до положень Закону України «Про кооперацію», нормами якого визначена інша процедура організації діяльності і створення житлово-будівельних кооперативів, тому Харківська міська рада розпорядилась землями територіальної громади в межах наданих їй повноважень, наданих Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а обслуговуючий кооператив створений та зареєстрований згідно з чинним законодавством.
Частиною першою статті 303 ЦПК України 2004 року під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд не перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Звертаючись із позовом до суду, прокурор просив визнати незаконними та скасувати пункти 12.1, 12.2, 12.3 та 12.4 додатку 1 до рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об`єктів містобудування» 
від 23 червня 2010 року № 151/10; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ № 148262, серії ЯЕ № 148259, серії ЯЛ № 16148260 та серії ЯЛ № 148261; визнати відсутність у 
ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 11,9188 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0046; земельну ділянку площею 9,3146 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0042; земельну ділянку площею 4,8534 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0044; земельну ділянку площею 6,3269 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0045; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 вказані земельні та передати Харківській міській раді.
Тобто предметом спору були чотири земельні ділянки, прийняті щодо них рішення та видані державні акти.
Натомість переглядаючи справу, апеляційний суд зазначив лише про вимоги прокурора стосовно земельної ділянки кадастровий номер 6310136300:16:013:0046.
При цьому, доводи апеляційної скарги та вимоги прокурора, заявлені у суді першої інстанції, щодо земельних ділянок площею 9,3146 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0042, площею 4,8534 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0044, площею 6,3269 га, кадастровий номер 6310136300:16:013:0045 залишились поза апеляційним переглядом.
Вказане суперечить вимогам статей 212-213, 303 ЦПК України 2004 року, оскільки апеляційний суд належним чином в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції та в межах доводів апеляційної скарги не перевірив відповідність оскарженого судового рішення вимогам законності та обґрунтованості.
Загальними вимогами ЦПК України було визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.
Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.
Припустившись вказаної помилки, апеляційний суд не перевірив дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права щодо 
вирішення позовних вимог прокурора у повному обсязі, не надав оцінки доказам, поданим в обґрунтування всіх позовних вимог та не перевірив відповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.
В силу повноважень суду касаційної інстанції усунути ці недоліки апеляційного провадження на стадії касаційного розгляду неможливо.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази.
Ухвала Апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року не в повній мірі відповідає вимогам ЦПК України, прийнята із порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції належить перевірити законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідити докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, надати належну оцінку таким доказам та ухвалити судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону. 
Крім того, оскільки відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, апеляційному суду варто звернути увагу на висновки про застосування норм права, сформульовані зокрема у постанові Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі № 922/2751/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: | Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара  С. Ф. Хопта В. В. Шипович