ПОСТАНОВА
Іменем України

11 вересня 2019 року 
Київ
справа №461/7123/15-а
адміністративне провадження №К/9901/14643/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Тацій Л.В., 
суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г., -
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина" (далі - Міжнародна організація), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють через представника - ОСОБА_3 , на постанову Галицького районного суду міста Львова від 17    травня 2016 року (прийняту судом у складі судді Лялюк Є.Д.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року (постановлену судом у складі: головуючого судді Гудима Л.Я., суддів: Довгополова   О.М., Святецького В.В.) у справі за позовом Міжнародної організації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Львівської міської ради (далі - Міськрада), треті особи: Курія Львівської Архієпархії Української греко-католицької церкви, Львівське комунальне підприємство "Львівавтодор", Національний університет "Львівська Політехніка", ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання незаконними та скасування ухвал міської ради та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій,  -
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2015 року позивачі звернулися до суду із адміністративним позовом, у якому просили: визнати протиправними дії Міськради, що полягають у прийнятті ухвали "Про погодження Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на пл. Святого Юра" від 25 грудня 2014 року №       4255 (із змінами, внесеними ухвалою від 29 січня 2015 року №       4306); визнати протиправними дії Міськради, що полягають у прийнятті ухвали "Про затвердження Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на пл. Святого Юра" від 26 лютого 2015 року №   4369; визнати протиправними дії Міськради, що полягають у вилученні скверу на площі Святого Юра із переліку скверів Галицького району м. Львова шляхом прийняття ухвали від 26 лютого 2015 року №   4369.
Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій
Галицький районний суд міста Львова постановою від 17 травня 2016 року відмовив у задоволенні позову.
Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідно до довідки про правовий статус земельної ділянки від 23 січня 2015    року №    18-1323-0.2-165/2-15 спірна земельна ділянка відноситься до земель м. Львова, що не надані у власність чи користування та частково відноситься до земель загального користування, а в матеріалах справи відсутні будь-які інші належні та допустимі докази, які б підтверджували, що земельна ділянка з вказаним кадастровим номером є рекреаційною.
Щодо знищення, на думку позивачів, зелених насаджень, суди зазначили, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт притягнення до адміністративної відповідальності посадових Міськради чи будь-яких інших осіб за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 153 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Щодо покликань позивачів про те, що ухвали Міськради не проходили процедури візування, такі твердження не відповідають дійсності. Відповідно до запиту позивача від 17   березня 2015 року №   148, в якому позивач просив надати інформацію про те, чи проходили проекти, зазначених у запиті ухвал, процедуру візування, а також надати копію завізованих проектів ухвали, такі копії позивачу були надані та надані відповіді на усі поставлені питання, що підтверджується листом управління від 25   березня 2015 року №   1103-133.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
01 листопада 2016 року позивачі звернулися до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просять рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.
У скарзі посилаються на те, що суди неповно з`ясували обставини, що мають значення для справи, надали їм неналежну оцінку, неправильно застосували норми матеріального права та допустили порушення норм процесуального права.
Зокрема, зазначають, що судами неправильно встановлено статус спірної земельної ділянки, яка, на думку позивачів, віднесена до земель рекреаційного призначення. Дії Міськради фактично полягали у передачі земельної ділянки в оренду шляхом прийняття ухвали, оминаючи законну процедуру надання земельної ділянки в оренду. Суди дійшли невірного висновку про те, що спірними ухвалами №№   4255, 4369 не зменшено площу зелених насаджень, оскільки ухвалою №   4369 Міськрада вилучила сквер на площі Святого Юра з переліку скверів Галицького району з метою зміни його меж, а також передала в оренду земельну ділянку, у тому числі ту, на якій знаходиться сквер Святого Юра та інші зелені насадження, під будівництво дороги.
Йдеться у скарзі й про те, що в суді першої інстанції було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, а повний його текст проголошено не було, хоча у рішенні було зазначено про можливість його оскарження протягом 10 днів з моменту проголошення. Це, на думку позивачів, порушило їх право на доступ до правосуддя.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 25 листопада 2016 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою позивачів.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року №   2147-VІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів". З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. 
Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 липня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Шарапа В.М., справу передано головуючому судді.
У зв`язку з відпусткою судді Шарапи В.М., який входить до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справи, відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10    вересня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Стрелець Т.Г.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
24 грудня 2014 року Архиєпископ і Митрополит Львівський Ігор Возьняк звернувся до Міськради із проханням передати Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ земельну ділянку в межах існуючої забудови під реконструкцію скверу на площі Святого Юра на час будівництва пам`ятника Митрополиту Андрею Шептицькому.
Розглянувши це звернення, Міськрада пунктом 2 ухвали від 25 грудня 2014 року №   4255 надала дозвіл Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.
Відповідно до пункту 1 ухвали від 26 лютого 2015 року №   4369 Міськрада затвердила проект землеустрою та надала Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ земельну ділянку площею 2,6248 га (у тому числі площею 1,0417 га у межах червоних ліній) на площі Святого Юра (кадастровий номер 4610136600:04:002:0010) в оренду терміном на 1 рік (на час проведення будівельних робіт) для реконструкції площі Святого Юра та спорудження пам`ятника митрополиту Андрею Шептицькому.
Міськрада ухвалою від 25 грудня 2014 року №    4255 (із змінами від 29 січня 2015 року) доручила Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ подати у встановленому порядку міській раді на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2, 6248 га на площі Святого Юра в оренду терміном на 1 рік для реконструкції площі Святого Юра та спорудження пам`ятника митрополиту Андрею Шептицькому (пункт 3 ухвали із змінами згідно ухвали №       4306 від 29 січня 2015 року) та надала дозвіл Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вищезгаданої земельної ділянки (пункт 2 ухвали). Ухвалою від 26 лютого 2015 року № 4369 Міськрада (пункт 1) затвердила Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
04 травня 2015 року Курія Львівської Архиєпархії УГКЦ звернулась до Міськради з клопотанням про вилучення з користування на умовах оренди земельної ділянки загальною площею 2,6248 га (кадастровий номер 4610136600:04:002:0010), яка знаходиться на площі Святого Юра та була надана в користування для реконструкції площі і спорудження пам`ятника Митрополиту Андрею та розірвати договір оренди даної земельної ділянки.
04 червня 2015 року Курія Львівської Архиєпархії УГКЦ отримала інформацію від управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Міськради про те, що для підготовки відповідного проекту ухвали вони звернулись до юридичного управління за роз`ясненнями щодо вирішення цього питання та прокуратурою Львівської області було опрацьовано матеріали щодо проведення робіт з реконструкції (відновлення) площі Святого Юра зі спорудженням пам`ятника Митрополиту Андрею і не виявлено порушень чинного законодавства при прийнятті спірних ухвал Міськрадою.
Позивачі не погодилися із рішеннями Міськради і звернулися до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Дослідивши матеріали справи та перевіривши в установлених       статтею       341 Кодексу адміністративного судочинства України межах       наведені в касаційній скарзі доводи,       колегія суддів дійшла висновку про таке.
Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), у редакції, чинній на час прийняття судових рішень, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Аналогічна норма міститься і у статті 77 КАС, у чинній на сьогодні редакції.
З матеріалів справи вбачається, що позивачі у позовній заяві посилалися на те, що: спірними ухвалами затверджено вилучення території скверу на площі Святого Юра (земель рекреаційного призначення) під будівництво перенесеної автомобільної дороги; цими ухвалами порушено порядок передачі в оренду земельної ділянки; вилучення земельної ділянки суперечать нормам чинного законодавства щодо охорони режиму використання території історичних ареалів населених місць, а також міжнародним зобов`язанням України щодо охорони та збереження об`єктів всесвітньої культурної та природної спадщини; будівництво негативно позначиться на умовах місцезростання особин червонокнижного ясена білоцвітного. Також у позові йшлося про недотримання законодавства під час затвердження проекту землеустрою.
Суди першої й апеляційної інстанцій ретельно дослідили докази справи, проаналізували норми права і дійшли висновку про таке.
Відповідно до пункту 1 ухвали Міськради №       4369 від 26 лютого 2015 року Міськрада прийняла рішення про передачу в оренду Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ земельну ділянку площею 2,6248 га (у тому числі площею 1,0417 га у межах червоних ліній) на площі Святого Юра (кадастровий номер 4610136600:04:002:0010) в оренду терміном на 1 рік (на час проведення будівельних робіт) для реконструкції площі Святого Юра та спорудження пам`ятника Митрополиту Андрею Шептицькому. Відповідно до ухвали Міськради № 3818 від 18 вересня 2015 року "Про спорудження пам`ятника митрополиту Андрею Шептицькому та відновлення площі Святого Юра у м. Львові", вищезгадана земельна ділянка, на якій знаходиться сквер, передається в оренду для загальноміських потреб під будівництво відрізку перенесеної автомобільної дороги у майбутньому та реконструкції площі Святого Юра і спорудження пам`ятника Андрею Шептицькому.
Відповідно до частини другої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.
24 грудня 2014 року Архиєпископ і Митрополит Львівський Ігор Возьняк звернувся до Міськради із проханням передати Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ земельну ділянку в межах існуючої забудови під реконструкцію скверу на площі Святого Юра, на час будівництва пам`ятника Митрополиту Андрею Шептицькому. Розглянувши це звернення, Львівська міська рада пунктом 2 ухвали від 25 грудня 2014 року № 4255 надала дозвіл Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на площі Святого Юра в оренду.
Відповідно до пункту 1 ухвали від 26 лютого 2015 року № 4369 Міськрада затвердила проект землеустрою та надала Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ земельну ділянку площею 2,6248 га (у тому числі площею 1,0417 га у межах червоних ліній) на площі Святого Юра (кадастровий номер 4610136600:04:002:0010) в оренду терміном на 1 рік (на час проведення будівельних робіт) для реконструкції площі Святого Юра та спорудження пам`ятника Митрополиту Андрею Шептицькому.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць" № 318 у редакції від 23 грудня 2011 року, збереження традиційного характеру середовища історичних ареалів, охорона і раціональне використання розташованих в їх межах нерухомих об`єктів культурної спадщини, збереження її містоформуючої ролі є пріоритетним напрямом містобудівної діяльності в межах історичних ареалів.
Львівська міська рада ухвалою від 25 грудня 2014 року № 4255 (із змінами від 29.01.2015) доручила Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ подати у встановленому порядку міській раді на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2, 6248 га на площі Святого Юра в оренду терміном на 1    рік для реконструкції площі Святого Юра та спорудження пам`ятника Митрополиту Андрею Шептицькому ( пункт 3 ухвали із змінами згідно ухвали № 4306 від 29 січня 2015 року) та надала дозвіл Курії на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вищезгаданої земельної ділянки (пункт 2 ухвали із змінами згідно з ухвалою № 4306 від 29.01.2015). Ухвалою від 26 лютого 2015 року № 4369 Львівська міська рада (пункт 1) затвердила Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
При цьому, Курія Львівської Архиєпархії УГКЦ опікується питанням спорудження пам`ятника Митрополиту Андрею Шептицькому і взяла на себе зобов`язання по його виготовленню, а питання місця, де буде встановлено пам`ятник, благоустрою території та транспортно-пішохідних потоків є в компетенції Міськради.
04 травня 2015 року Курія Львівської Архиєпархії УГКЦ звернулась до Міськради з клопотанням про вилучення з користування на умовах оренди земельної ділянки загальною площею 2,6248 га (кадастровий номер 4610136600:04:002:0010), яка знаходиться на площі Святого Юра та була надана в користування для реконструкції площі і спорудження пам`ятника Митрополиту Андрею Шептицькому та розірвати договір оренди даної земельної ділянки.
04 червня 2015 року Курія Львівської Архиєпархії УГКЦ отримала інформацію від Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради про те, що для підготовки відповідного проекту ухвали вони звернулись до юридичного управління Міськради за роз`ясненнями щодо вирішення цього питання та прокуратурою Львівської області було опрацьовано матеріали щодо проведення робіт з реконструкції (відновлення) площі Святого Юра з спорудженням пам`ятника Митрополиту Андрею Шептицькому і не виявлено порушень чинного законодавства при прийнятті спірних ухвал Львівською міською радою.
Щодо посилань позивачів на те, що земельна ділянка, про яку зазначається в ухвалах Львівської міської ради, законність прийняття яких, є предметом судового спору, відноситься до земельних ділянок рекреаційного призначення, суди зазначили таке.
У матеріалах справах є довідка про правовий статус земельної ділянки від 23 січня 2015 року №       18-1323-0.2-165/2-15, відповідно до якої, зазначена вище земельна ділянка відноситься до земель м. Львова, що не надані у власність чи користування та частково відноситься до земель загального користування.
При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які інші належні та допустимі докази, які б підтверджували, що земельна ділянка з вказаним кадастровим номером є рекреаційною.
Щодо знищення зелених насаджень, що на думку позивачів, було незаконним, суди зазначили таке.
Відповідно до статті 153 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знищення або пошкодження зелених насаджень тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб або фізичних осіб-підприємців - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджували факт притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб Львівської міської ради чи будь-яких інших осіб за вчинення зазначеного правопорушення, відтак такі покликання позивачів є безпідставними.
Щодо покликань позивачів на зменшення площі зелених насаджень, то спірними ухвалами такого не передбачено.
Фактів неправомірного знищення зелених насаджень під час будівельних робіт з реконструкції площі Святого Юра у період з травня по листопад 2015 року не встановлено, а також оскарженими ухвалами не передбачено зменшення площі зелених насаджень, що спростовує твердження позивачів по даному факту.
Що ж стосується доводів позивачів про те, що ухвали Львівської міської ради не проходили процедури візування, такі твердження не відповідають дійсності.
Візи проставляються на зворотній стороні оригіналу проекту ухвали та використовуються для службового використання.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до запиту Міжнародної організації від 17 березня 2015 року №    148, в якому позивач просив надати інформацію про те, чи проходили проекти, зазначених у запиті ухвал, процедуру візування, а також надати копію завізованих проектів ухвали, - такі копії позивачам були надані та надані відповіді на усі поставлені питання, що підтверджується листом управління від 25 березня 2015 року №    1103-133.
Як видно з відповіді організаційного відділу Львівської міської ради від 25 березня 2015       року №       1103-133 ухвалу Львівської міської ради від 25 грудня 2015 року №    4255 візували: начальник управління "Секретаріат ради"; начальник управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин; начальник юридичного управління; директор департаменту містобудування; перший заступник міського голови; голова постійної комісії землекористування; секретар ради.
Також, ухвалу Львівської міської ради від 26 лютого 2016 року №    4369 візували: начальник управління "Секретаріат ради"; заступник начальника управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин; начальник юридичного управління; директор департаменту містобудування; начальник управління молоді, сім`ї та спорту; голова постійної комісії землекористування; голова постійної комісії архітектури, містобудування та охорони історичного середовища; голова постійної комісії природокористування, охорони довкілля та благоустрою; голова постійної комісії молодіжної політики, спорту та оздоровлення; секретар ради.
Отже, суди першої та апеляційної інстанцій ретельно та повно дослідили докази у справі, надали їм належну оцінку та дійшли обґрунтованого висновку про те, що, приймаючи оспорювані ухвали "Про погодження Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на пл. Святого Юра" від 25 грудня 2014 року №       4255 (із змінами, внесеними ухвалою від 29 січня 2015 року №       4306) та "Про затвердження Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на пл. Святого Юра" від 29       січня 2015 року №       4369, Львівська міська рада діяла на підставі, в межах своїх повноважень, та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.
В аспекті наведеного слід зазначити, що відповідно до статті 341    Кодексу адміністративного судочинства України, у чинній на сьогодні редакції, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Доводи, викладені у касаційній скарзі, про те, що судом першої інстанції у своєму рішенні зазначено про можливість його оскарження протягом 10 днів з моменту проголошення, проте проголошено в повному обсязі рішення не було, а було проголошено його вступну та резолютивну частини, що, на думку скаржників, порушує їх права на доступ до правосуддя, є безпідставними, оскільки за скаргою позивачів справа була переглянута в апеляційному порядку.
Інші доводи, викладені у касаційній скарзі, фактично зводяться до правової оцінки обставин у справі та дослідження доказів, і не ставлять під сумнів правильність постановлених у цій справі судових рішень.
Враховуючи наведене, Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, - 
постановив:
Касаційну скаргу Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють через представника - Куць Наталію Романівну, залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду міста Львова від 17 травня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           Л.В. Тацій
Судді:                                                                                                            С.Г. Стеценко
                                                                                                                 Т.Г. Стрелець