ПОСТАНОВА
Іменем України

25 жовтня 2019 року 

Київ

справа №815/4222/15

касаційне провадження №К/9901/25657/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» на постанову     Одеського окружного адміністративного суду від 15.10.2015 (суддя Самойлюк Г.П.) та ухвалу     Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016 (головуючий суддя - Крусян А.В., судді: Вербицька Н.В., Джабурія О.В.) у справі     №815/4222/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління ДФС в Одеській області, треті особи:     Іллічівська міська рада Одеської області, Управління Державної казначейської служби України м. Іллічівськ Одеської області про     визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та скасування податкової вимоги,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» у липні 2015 року звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління ДФС в Одеській області, треті особи:     Іллічівська міська рада Одеської області, Управління Державної казначейської служби України м. Іллічівськ Одеської області про:
визнання протиправними дій та бездіяльності щодо невиконання заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» від 24.02.2015 №   КТЮ/Б/21, від 04.03.2015 №КТЮ/Б-24, від 16.03.2015 №КТЮ/Б/29 про повернення помилкового сплачених грошових зобов`язань із земельного податку; 
зобов`язання підготувати висновок про повернення позивачу помилково сплачених грошових зобов`язань із земельного податку та подати його для виконання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів;
визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 10.03.2015 №506-25 щодо сплати податкового боргу в сумі 20549,91 грн.
Одеський окружний адміністративний суд постановою від 15.10.2015 позовні вимоги залишив без задоволення. 
Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27.01.2016 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15.10.2015 залишив без змін.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову     Одеського окружного адміністративного суду від 15.10.2015 та ухвалу     Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування своїх вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме: підпунктів 14.1.34, 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, пункту 287.7 статті 287 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), статті 125 Земельного кодексу України, частин першої та третьої статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вирішення справи в судах попередніх інстанцій). 
Зокрема, наголошує на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» не є платником земельного податку, адже не є ні власником, ані землекористувачем земельної ділянки.
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Суди попередніх інстанцій встановили такі обставини.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» подано до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську ДФС в Одеській області податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012, 2013, 2014 роки, в яких, з урахуванням уточнюючої податкової декларації за 2012 рік від 16.11.2012, самостійно визначено земельний податок у сумі 158225,10грн. за кожний із вказаних податкових періодів відповідно.
Згідно з додатками до податкових декларацій з земельного податку (відомості про наявні земельні ділянки) Товариством з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» нараховувалась плата за земельну ділянку площею 36940 кв.м.; місцезнаходження: м. Іллічівськ. с. Малодолинське, вул. Лиманька, 1; нормативна грошова оцінка одиниці площі земельної ділянки з коефіцієнтом індексації - 428,33грн.; категорія земель, на яких розташована земельна ділянка та її цільове призначення - земельна ділянка в межах населеного пункту, нормативну грошову оцінку якої проведено; документи, що посвідчують право власності та/або користування земельними ділянками - договір оренди цілісного майнового комплексу ДП «Укрспецобладнання» №20984091349 від 14.09.2007, рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради №322, 323 від 29.05.2003, №472/44-ІV від 11.10.2005, №907 від 23.08.2007.
На підставі поданих декларацій Товариством з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» здійснювалася сплата податку на землю.
29.01.2015 до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Державної фіскальної служби в Одеській області позивачем подані уточнюючі податкові декларації з плати за землю за 2013 - 2014 роки, а 02.02.2015 - за 2012 рік.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» листом від 29.01.2015 № КТЮ/Б-10 повідомило відповідача про те, що не є власником чи землекористувачем земельної ділянки.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» звернулося до відповідача з листом від 24.02.2015 № КТЮ/Б/21 з вимогами: перерахувати на рахунок сплати податку на прибуток переплату із земельного податку, сплаченого за платіжним дорученням від 25.12.2014 №481 у сумі 13148,43грн.; перерахувати на рахунок сплати податку на додану вартість переплату із земельного податку, сплаченого за платіжними дорученнями від 24.10.2014 №№ 396, 442 у сумі по 13185,43 грн. 
Державна податкова інспекція у м. Іллічівську Державної фіскальної служби в Одеській області листом від 26.02.2015 № 036/8/15-32-20-30-03 повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком», що перерахування зайво сплачених коштів у рахунок погашення податкових зобов`язань із земельного податку з юридичних осіб можливо здійснити лише після проведення документальної перевірки, за наслідками якої буде підтверджено суму такої переплати. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» звернулося до відповідача із заявою  від 04.03.2015 № КТЮ/Б/24 щодо термінового виконання заяви від 24.02.2015 № КТЮ/Б/21.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» звернулося до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Державної фіскальної служби в Одеській області із заявою від 16.03.2015 № КТЮ/Б/29 з  вимогою повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» частину помилково сплачених грошових зобов`язань з земельного податку в сумі 45000грн. на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Державною податковою інспекцією у м. Іллічівську Державної фіскальної служби в Одеській області на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» 26.03.2015 надіслано податкову вимогу від 10.03.2015 №506-25, відповідно до якої за узгодженими грошовими зобов`язаннями сума податкового боргу позивача становить 20549,91грн.
Така заборгованість виникла у зв`язку з несплатою позивачем самостійно задекларованої у податковій декларації від 20.02.2015 № 90195576003 суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного (звітного) податкового періоду з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до бюджету за січень 2015 року.
За результатами адміністративного оскарження позивачем вказаної податкової вимоги остання залишена без змін.
Позивач, заперечуючи правомірність складення такої податкової вимоги, посилався на обставини щодо нездійснення податковим органом перерахування помилково сплачених податкових зобов`язань із земельного податку на рахунок сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» як орендарем цілісного майнового комплексу Державного підприємства «Укрспецобладнання» здійснюється фактичне користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Іллічівськ, с.    Малодолинське, вул.    Лиманська, 1, а тому сплата позивачем земельного податку за період такого користування не є помилковою.
У відповідності до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Згідно з визначеними у підпунктах 14.1.147, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України термінами плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.
Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є:  власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є, зокрема, земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Відповідно до пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).
Суд касаційної інстанції зазначає, що принцип економічної обґрунтованості справляння плати за землю полягає у покладенні обов`язку з його сплати на особу, яка має юридичну можливість отримувати економічний ефект від використання земельної ділянки.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, між позивачем (орендар) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) укладено договір від 14.09.2007 № 20984091349 та додатковий договір від 27.09.2007 № 20984091349/1 щодо оренди об`єкта державної власності - цілісного майнового комплексу, належного на праві господарського відання Державному підприємству «Укрспецобладнання». Строк дії договору до 14.09.2022. Будівлі та споруди цілісного майнового комплексу займають площу 36940 кв.м. земельної ділянки (загальна площа - 8,9 га), розміщеної за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Лиманська, 1.
Згідно з листом Регіонального відділенням Фонду державного майна України по Одеській області від 05.06.2015 № 05-05-02967 земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Лиманська, 1 та на якій розміщений орендований позивачем цілісний майновий комплекс, належить до земель державної власності. 
При цьому така земельна ділянка була предметом договору оренди від 17.02.2006, укладеного між Іллічівською міською радою Одеської області та Державним підприємством «Укрспецобладнання».
Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 № 3262 IV, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, судом касаційної інстанції з`ясовано, що рішенням Господарського суду Одеської області від 02.03.2011 (дата складення повного тексту - 09.03.2011) задоволено позов Іллічівської міської ради Одеської області про розірвання договору від 17.02.2006, укладеного з Державним підприємством «Укрспецобладнання», щодо оренди земельної ділянки площею 8,9 га, розташованою за адресою: Одеська область, м.    Іллічівськ, вул. Лиманська, 1, у зв`язку з невиконанням орендарем договірних зобов`язань щодо сплати орендної плати, починаючи з 26.06.2009.
У відповідності до частини п`ятої статті 85 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення Господарського суду Одеської області від 02.03.2011) рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Відповідно до частини першої статті 93 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення Господарського суду Одеської області від 02.03.2011) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п`яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.
Ураховуючи вищезазначені положення Господарського процесуального кодексу України, а також відсутність у Єдиному державному реєстрі судових рішень будь-яких судових рішень щодо апеляційного оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 02.03.2011, таке рішення набрало законної сили 19.03.2011.
Згідно з частиною третьою статті 653 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Відповідно до частини третьої статті 31 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Таким чином, дострокове розірвання в судовому порядку договору оренди земельної ділянки від 17.02.2006 між Іллічівською міською радою Одеської області та Державним підприємством «Укрспецобладнання» мало наслідком припинення договірних зобов`язань між сторонами. З цього моменту земельна ділянка площею 8,9 га, розташована за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Лиманська, 1, перестала бути об`єктом орендних відносин. 
Відповідно до пунктів 288.1, 288.2, 288.3 статті 288 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. 
Ураховуючи викладене, з набранням законної сили судовим рішенням про розірвання договору оренди земельної ділянки від 17.02.2006 відпали підстави щодо здійснення плати за землю у формі орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Така земельна ділянка стала об`єктом справляння земельного податку. 
У свою чергу, згідно з пунктом 5.13 додаткового договору від 27.09.2007 №   20984091349/1 до договору від 14.09.2007 № 20984091349 щодо оренди об`єкта державної власності - цілісного майнового комплексу, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком», одним з обов`язків орендаря (Товариство з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком») є укладення договору про користування земельною ділянкою.
Однак, судами встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» не укладалось договору про користування такою земельною ділянкою, у тому числі, на умовах оренди. Більше того, Іллічівською міською радою  Одеської області не приймалось рішення про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» у власність чи в користування вказану земельну ділянку, документація із землеустрою не розроблялась, на затвердження Іллічівської міської ради не подавалась. 
У свою чергу, під час розгляду цієї справи судами попередніх інстанцій на підставі, зокрема, інформації відділу Держземагенства у м. Іллічівську Одеської області, встановлено, що позивачем протягом 2012-2014 років, тобто після набрання законної сили судовим рішенням про розірвання договору оренди земельної ділянки від 17.02.2006, здійснювалося фактичне користування земельною ділянкою державної власності, на якій розміщено цілісний майновий комплекс, який перебуває у його орендному користуванні.
При цьому Державним підприємством «Укрспецобладнання» плата за землю у формі земельного податку чи орендної плати у період 2012-2014 років не здійснювалась, що підтверджується відомостями облікової картки.
З огляду на усе вищевикладене у сукупності, здійснення позивачем сплати земельного податку за 2012-2014 роки за фактичне користування такою земельною ділянкою площею 36940    кв.м., на якій розміщено будівлі та споруди орендованого цілісного майнового комплексу, на підставі самостійно задекларованих Товариством з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» сум податкових зобов`язань згідно з відповідними податковими звітностями не може вважатися помилковим. 
За таких обставин висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову є обґрунтованими.
З огляду на зазначене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» залишити без задоволення.
Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15.10.2015 та ухвалу  Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016 у справі  №  815/4222/15 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду | | Т.М. Шипуліна Л.І. Бившева В.В. Хохуляк