Постанова                                                 
Іменем України
 
16 жовтня 2019 року
м. Київ
 
справа № 671/334/15-ц
провадження № 61-33378св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.           Курило В. П.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,
за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Рукавця Олександра Володимировича на рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 26 червня 2017 рокуу складі колегії суддів:         Талалай О. І., Корніюк А. П., П`єнти І. В.,
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, який уточнив в процесі розгляду справи та просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 74 705,12 грн курсової різниці. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1  посилався на те, що рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 вересня 2013 року задоволено його позов та стягнуто з ОСОБА_4 на його користь 47 958 грн. Ця сума складала еквівалент 6 000 доларів США, які він 03 жовтня 2012 року передав ОСОБА_4 з метою укладення договору купівлі-продажу належної відповідачці 1/4 частини дачного будинку та земельної ділянки пo АДРЕСА_1 . Внаслідок збільшення офіційного курсу долара США відносно гривні за період з дня ухвалення судового рішення і до перерахування відповідачем суми боргу частинами він зазнав збитків, оскільки втратив частину коштів у зв`язку зі збільшенням вартості іноземної валюти. Сума збитків становить різницю між сумою коштів в гривні за рішенням суду від 04 вересня 2013 року за курсом долара США на дату ухвалення рішення та сумою в гривні за курсом долара США на дату фактичної сплати частини боргу.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Волочиський районний суд Хмельницької області заочним рішенням                      від 12 травня 2015 року у складі судді Бабій О. М. відмовив у задоволенні позову. Зняв арешт, накладений ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 09 квітня     2015 року на 57/200 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 .
Мотивував рішення суд першої інстанції тим, що рішенням суду від 04 вересня 2013 року борг був стягнутий у гривні, а тому відсутні правові підстави для твердження позивача про заподіяння йому збитків у зв`язку з різницею курсу валют.
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду
Справа неодноразово була предметом апеляційного та касаційного переглядів. 
Апеляційний суд Хмельницької області останнім рішенням від 26 червня         2017 року заочне рішення Волочиського районного суду Хмельницької області                       від 12 травня 2015 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Стягнув з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1 збитки у сумі 69 085,93 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
Мотивував рішення апеляційний суд тим, що несвоєчасним виконанням рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 вересня 2013 року про стягнення еквіваленту 6 000 доларів США у гривні у сумі 47 958 грн за курсом на дату його ухвалення, позивачу завдано збитки у вигляді різниці між курсом долара США відносно гривні на дату ухвалення рішення суду 04 вересня 2013 року і на дату кожної часткової сплати боргу. Сума різниці за курсом Національного банку України (далі - НБУ) на дату остаточного розрахунку - 25 березня 2015 року (розмір завданих збитків) складала 69 085,93 грн (2932,36 долари США х 23,56 грн).
Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи
У липні 2017 року представник ОСОБА_2 - адвокат Рукавець О. В.  подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 26 червня 2017 року, а рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2015 року залишити в силі.
Касаційна скарга мотивована безпідставністю висновків апеляційного суду про стягнення з відповідача збитків, оскільки рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 вересня 2013 року, яке набрало законної сили та виконане, з  ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто кошти в національні валюті України - гривні, про що зазначено в резолютивній частині вказаного рішення, а тому факт завдання шкоди є недоведеним. При ухвалені згаданого рішення було враховано статтю 533 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а тому збільшення розміру грошового зобов`язання, що підлягає поверненню, у випадку зміни курсу відповідної валюти, який виник внаслідок інфляційних процесів після винесення рішення суду, не є відповідальністю за несвоєчасне виконання такого зобов`язання.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
31 травня 2018 року справу № 671/334/15-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.
 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями                       від 05 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Зайцеву А. Ю.
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи 
 
Судами встановлено, що рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 15 жовтня              2013 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 47 958 грн боргу, 500 грн моральної шкоди та 450 грн витрат на правову допомогу.
Цим рішенням встановлено, що відповідач безпідставно отримала від позивача 6 000 доларів США в рахунок придбання земельної ділянки та 1/2 частини дачного будинку, оскільки в обумовлений між сторонами строк не уклала договір купівлі-продажу майна. Сума боргу була визначена судом з урахуванням офіційного курсу долара США по відношенню до гривні на дату ухвалення рішення (6 000 доларів США х 7,993 грн).
22 січня 2014 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі зазначеного рішення суду.
Згідно з довідкою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції від 23 грудня 2015 року сума перерахованих на виконання рішення суду коштів становить 49 392, 58 грн, а саме: 30 квітня 2014 року - 6 265,65 грн, 28 травня 2014 року - 1 102,05 грн,           14 серпня 2014 року - 7 066,59 грн, 26 серпня 2014 року - 8 550 грн, 17 листопада 2014 року - 2 623,88 грн, 02 грудня 2014 року - 2 700 грн, 16 січня 2015 року -      4 365,68 грн, 10 лютого 2015 року - 2 584,68 грн, 03 березня 2015 року -                       4 010 грн, 25 березня 2015 року - 8 690,15 грн.
Згідно з постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції від 26 березня 2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №671/1136/13-ц закінчено у зв`язку з виконанням рішення суду.
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
 
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. 
 
Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).
 
Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
 
Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
 
Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.
 
Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
 
У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
 
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постановах                від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2134цс15 та від 08 лютого 2017 року у справі № 6-1905цс16.
 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що з ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1 стягнуто 47 958 грн боргу, 500 грн моральної шкоди та 450 грн витрат на правову допомогуна підставі рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 вересня 2013 року, яке набрало законної сили          15 жовтня 2013 року.
 
Вказаним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_2 безпідставно отримала від  ОСОБА_1 6 000 доларів США в рахунок придбання земельної ділянки та 1/2 частини дачного будинку, оскільки в обумовлений між сторонами строк не уклала договір купівлі-продажу цього майна. 
 
Згідно з частиною першою статті 61 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Аналогічна норма міститься і в діючій редакції ЦПК України (частина 4 статті 82 ЦПК України).
 
Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 вересня 2013 рокущодо визначення в його резолютивній частині стягнення коштів саме у гривні, а не суми, еквівалентної 6 000 доларів США, ОСОБА_1 не оскаржив в апеляційному порядку, тобто погодився з висновком суду про стягнення коштів у грошовій одиниці України.
Разом з цим у постанові  Великої Палати Верховного Суду від 30 травня            2018 року у справі № 750/8676/15-ц наведено правовий висновок, згідно з яким кредитор, який сам визначив заборгованість у валюті гривні України, погодився із судовим рішенням, яким таку заборгованість стягнуто з боржника, а боржником сплачено таку заборгованість у повному обсязі, не має права на стягнення курсової різниці, оскільки визначив зобов`язання у національній валюті, у якій і прийняв його виконання.
У справі, яка переглядається, позивач, погодившись із судовим рішенням про стягнення з відповідача боргу у гривнях і отримавши грошові кошти на виконання такого рішення, втратив право на стягнення курсової різниці, що є предметом позову в цій справі.
Задовольняючи позов, апеляційний суд дійшов помилкового висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та доведеними, оскільки частина друга статті 192, частина третя статті 533 ЦК України передбачає можливість ухвалити рішення про стягнення грошової суми саме в іноземній валюті, а за невиконання грошового зобов`язання, визначеного у гривні, передбачена відповідальність за статтею 625 ЦК України.
 
Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Апеляційний суд помилково скасував обґрунтоване рішення районного суду про відмову у задоволенні позову через його безпідставність.
 
Враховуючи наведене, обґрунтованими є доводи касаційної скарги про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.
 
Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
 
Оскільки апеляційним судом скасовано законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції, рішення апеляційного суду відповідно до положень статті              413 ЦПК України підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.
 
Згідно з частиною першою статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема з резолютивної частини із зазначенням у ній розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
За подання касаційної скарги  ОСОБА_2 сплатила судовий збір в розмірі 896,46 грн, які підлягають стягненню з позивача на її користь. 
 
Керуючись статтями 141, 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника  ОСОБА_2 - адвоката Рукавця Олександра Володимировичазадовольнити.
 
Рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 26 червня 2017 року скасувати, а заочне рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2015 рокузалишити в силі.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 896 (вісімсот дев`яносто шість) грн 46 коп. судових витрат, понесених на сплату судового збору за подання касаційної скарги.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | М. Є. Червинська
Судді: | А. Ю. Зайцев
| Є. В. Коротенко
| В. М. Коротун    В. П. Курило