ПОСТАНОВА
Іменем України

25 вересня 2019 року 
Київ
справа №820/1222/15
адміністративне провадження №К/9901/8074/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби   на постанову      Харківського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року (суддя Спірідонов М.О.) та постанову      Харківського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2015 року (судді: Мінаєва О.М. (головуючий), Макаренко Я.М., Шевцова Н.В.) у справі № 820/1222/15 за позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» до      Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» (далі - позивач, ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп») звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби   (далі - відповідач, контролюючий орган, Спеціалізована ДПІ ОВП у м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС) про зобов`язання Спеціалізованої ДПІ ОВП у м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС внести до інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки з бюджетом ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», дані податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік (з урахуванням уточнюючих податкових декларацій); зобов`язання Спеціалізованої ДПІ ОВП у м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС внести до інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки з бюджетом ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», відомості про наявність переплати з податку на прибуток підприємств за підсумками діяльності у 2013 році у розмірі 9 490 116,00 грн; зобов`язання Спеціалізованої ДПІ ОВП у м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС внести до інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки з бюджетом ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», відомості про погашення передбачених п.   57.1   ст.   57 ПК України   авансових внесків з податку на прибуток підприємств, починаючи з березня 2014 року, у розмірі          1   250 362,00 грн щомісяця за рахунок переплати з податку на прибуток підприємств за підсумками діяльності у 2013 році у розмірі 9 490 116,00 грн; зобов`язання Спеціалізованої ДПІ ОВП у м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС внести до інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки з бюджетом ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», відомості про зменшення передбачених п.   57.1   ст.   57 ПК України   авансових внесків з податку на прибуток підприємств, що підлягають сплаті, починаючи з березня 2014 року, на суму сплачених у 2013 та 2014 роках відповідно до п. 153.3 ст. 153 ПК України (у редакцій, чинній до 01.01.2015 р.) авансових внесків з податку на прибуток підприємств при виплаті дивідендів у загальному розмірі 2 869 824,61 грн; зобов`язання Спеціалізованої ДПІ ОВП у              м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС вчинити дії з припинення державної реєстрації податкової застави майна ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», вказаного у актах опису від 12.08.2014 № 17 та від 12.09.2014 № 20, шляхом подання Держаному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зави про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна; зобов`язання Спеціалізованої ДПІ ОВП у м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС направити ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» повідомлення про звільнення майна ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», вказаного у актах опису від 12.08.2014 № 17 та від 12.09.2014 № 20, з податкової застави.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в супереч вимог чинного податкового законодавства контролюючий орган самостійно не вчинив дії щодо внесення відповідних даних до інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки з бюджетом Товариства з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія «Малтюроп».
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у місті Харкові внести до інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки з бюджетом Товариства з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», дані податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік (з урахуванням уточнюючих податкових декларацій), відомості про наявність переплати з податку на прибуток підприємств за підсумками діяльності у 2013 році у розмірі                      9 490 116,00 грн та відомості про погашення авансових внесків з податку на прибуток підприємств за підсумками діяльності у 2013 році у розмірі 9 490 116,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Суд першої інстанції приймаючи рішення в частині задоволених позовних вимог виходив з відсутності відображення контролюючим органом в інтегрованій картці ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» відомостей щодо наявності переплати позивачем податку на прибуток за 2013 рік у сумі 9   490 116,00 грн, правомірність якої встановлена рішенням суду, що набрало законної сили. Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що згідно положень п.   87.1   ст.   87 ПК України   порядок та черговість погашення є виключним правом податкового органу, станом на час звернення позивача до відповідача (08.12.2014) з заявою про коригування інтегрованої картки норми   ПК України   (в редакції Закону від 01.01.2015) ще не діяли, а суд застосовує норми права які діяли на час звернення позивача з відповідною заявою до відповідача. Також суд зазначив, що вимога позивача, що відображення сплачених авансових внесків з податку на прибуток підприємств за 2014 рік є необґрунтованою, оскільки рішення суду стосувалось лише авансових внесків за 2013 рік,а позивачем не зазначено яким чином відповідачем порушено його право стосовно авансових внесків за 2014 рік. Щодо решти позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що вони не підлягають задоволенню, оскільки виключним правом відповідача є вчинення визначених   ПК України   дій щодо припинення державної реєстрації податкової застави, а суд позбавлений права перебирати на себе повноваження державного органу.
4. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Спеціалізована ДПІ ОВП у          м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просила скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» у повному обсязі. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просила скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» у повному обсязі.
5. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2015 року апеляційну скаргу Спеціалізована ДПІ ОВП у м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС залишено без задоволення, а апеляційну скаргу ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року скасовано в частині відмови в задоволенні позову      ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» про зобов`язання Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Харкові внести до інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки з бюджетом ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», відомості про зменшення передбачених п.   57.1   ст.   57 ПК України   авансових внесків з податку на прибуток підприємств, що підлягають сплаті, починаючи з березня 2014 року, на суму сплачених у 2013 та 2014 роках відповідно до п. 153.3 ст. 153 ПК України (у редакцій, чинній до 01.01.2015 року) авансових внесків з податку на прибуток підприємств при виплаті дивідендів у загальному розмірі 2   869 824,61 грн, а також зобов`язання Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Харкові вчинити дії з припинення державної реєстрації податкової застави майна ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», вказаного у актах опису від 12.08.2014 № 17 та від 12.09.2014 № 20, шляхом подання Держаному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України заяви про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Прийнято в цій частині нову постанову, якою вказану частину позовних вимог ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Харкові про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити. Зобов`язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у місті Харкові внести до інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки з бюджетом ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», відомості про зменшення передбачених п.   57.1   ст.   57 ПК України   авансових внесків з податку на прибуток підприємств, що підлягають сплаті, починаючи з березня 2014 року, на суму сплачених у 2013 та 2014 роках відповідно до п. 153.3 ст. 153 ПК України (у редакцій, чинній до 01.01.2015 року) авансових внесків з податку на прибуток підприємств при виплаті дивідендів у загальному розмірі 2   869 824,61 грн. Зобов`язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у місті Харкові вчинити дії з припинення державної реєстрації податкової застави майна ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», вказаного у актах опису від 12.08.2014 № 17 та від 12.09.2014 № 20, шляхом подання Держаному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України заяви про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року у справі № 820/1222/15 залишено без змін. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та вимог Податкового кодексу України (у редакції Закону чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючий орган має в силу вимог п.п.   93.1,   93.2   ст.   93 Податкового кодексу України   вчинити дії щодо звільнення майна позивача      з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів, а також внести до інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки з бюджетом ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», відомості про зменшення передбачених п.   57.1   ст.   57 ПК України   авансових внесків з податку на прибуток підприємств, що підлягають сплаті, починаючи з березня 2014 року, на суму сплачених у 2013 та 2014 роках відповідно до п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України (у редакцій, чинній до 01.01.2015 року) авансових внесків з податку на прибуток підприємств при виплаті дивідендів у загальному розмірі 2   869 824,61 грн.   
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Спеціалізована ДПІ ОВП у м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» є платником податків, зареєстрованим у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у місті Харкові. У липні 2014 позивачем було отримано податкову вимогу контролюючого органу від 16.07.2014 № 65-25, у якій було зазначено, що позивач має податковий борг з податку на прибуток підприємств у розмірі 4   987 426,67 грн, а також рішення відповідача від 23.07.2014 № 14 про опис майна позивача у податкову заставу.
У серпні та вересні 2014 з метою забезпечення зобов`язань позивача зі сплати вказаного податкового боргу відповідачем було здійснено опис майна позивача загальною вартістю 7   494 520,51 грн у податкову заставу, на підтвердження чого складено акти опису майна від 12.08.2014 № 17 та від 12.09.2014 № 20. Відповідно до   ст. 89 Податкового кодексу України   відповідач зареєстрував податкову заставу майна позивача, вказаного у актах опису від 12.08.2014 № 17 та від 12.09.2014 № 20, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, про що позивач отримав витяги від 13.08.2014 та від 17.09.2014.
ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування винесених контролюючим органом податкової вимоги від 16.07.2014      № 65-25 та рішення від 23.07.2014 № 14 у зв`язку з відсутністю податкового боргу, а також про зобов`язання Спеціалізованої ДПІ ОВП у м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС вчинити дії з внесення до інтегрованої картки платника податків змін, які б відображали надані позивачем відомості. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2014 року у справі                № 820/14237/14, залишеною в силі ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року, позовні вимоги ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» задоволено частково: скасовано податкову вимогу контролюючого органу від 16.07.2014 № 65-25 та рішення від 23.07.2014 № 14 про опис майна у податкову заставу, у задоволенні вимог про зобов`язання Спеціалізованої ДПІ ОВП у м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС внести зміни до інтегрованої картки відмовлено.
Після отримання повного тексту ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року у справі № 820/14237/14 позивач звернувся до відповідача із листом від 08.12.2014, у якому пропонував внести до інтегрованої картки платника податків, на якій обліковуються розрахунки з бюджетом ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», зміни, про автоматичне внесення яких зазначено у судових постанові від 03.09.2014 та ухвалі від 17.11.2014. Крім того, оскільки судами обох інстанцій було встановлено відсутність у позивача податкового боргу, позивач просив відповідача вжити дії щодо припинення податкової застави, оскільки відсутні підстави для її застосування.
Листом від 06.01.2015 № 50/10/28-09-42-21 відповідач відмовив позивачеві у задоволенні його прохання про виконання судових рішень, внесення змін до інтегрованої картки платника податків та вчинення дій щодо припинення податкової застави майна. 
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2014 року № 820/14237/14, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року, позовні вимоги ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» скасовано податкову вимогу контролюючого органу від 16.07.2014 № 65-25 та рішення від 23.07.2014 № 14 про опис майна у податкову заставу, у задоволенні вимог про зобов`язання Спеціалізованої ДПІ ОВП у м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС внести зміни до інтегрованої картки відмовлено у зв`язку з їх передчасністю. Вказаними рішеннями встановлено, що позивачем сплачено в 2013 році авансових внесків з податку на прибуток за 2013 рік у сумі 9   490 116,00 грн, що було відображено у декларації за 2013 рік (рядок 13.7 додатку ЗП до декларації). Також встановлено, що у позивача станом на 01.01.2014 наявна переплата в сумі   9   490   116,00 грн, що виникла за рахунок перевищення сплачених авансових внесків суми податкових зобов`язань за підсумками 2013 року, що також не заперечує контролюючий орган.
Позивач, скориставшись правом на повернення надміру сплачених грошових зобов`язань, листом від 20.03.2014  № 20/03-2 повідомив відповідача, що сплата у 2014 році щомісячних авансових внесків з податку на прибуток підприємств у розмірі 1   250 362,00 грн буде здійснюватись за рахунок надміру сплачених коштів у розмірі 9   490 116,00 грн (ряд. 14 декларації), адже сума податку була розрахована зі знаком мінус, тобто у позивач існує переплата. Суди попередніх інстанцій зазначили, що враховуючи відсутність податкового боргу, що встановлено судовим рішення у справі 820/14273/14, яке набрало законної сили, та наявність переплати в розмірі            9   490 116,00 грн, що не заперечується відповідачем, право платника податків на подання заяви про зарахування вказаних коштів в рахунок      щомісячних авансових внесків з податку на прибуток підприємств у розмірі 1   250 362,00 грн у 2014 році є обґрунтованим та передбаченим нормами податкового законодавства.
Однак, контролюючим органом не було враховано вимоги чинного податкового законодавства та не відображено суму переплати в розмірі 9   490 116,00 грн, яку підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, чим порушено права позивача.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у вересні та жовтні 2014 року згідно платіжних доручень від 22.09.2014 № 608 на суму 1   881 100,00 грн та від 03.10.2014 № 617 на суму 255,61 грн позивач здійснив оплату передбачених п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України авансових внесків з податку на прибуток підприємств при виплаті дивідендів. Крім того, у 2013 році позивач також здійснював оплату передбачених п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України авансових внесків при виплаті дивідендів у загальному розмірі 15   992 812,00 грн. Частина цих авансових внесків у розмірі 15   004 343,00 грн була врахована у зменшення податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств за 2013 рік. Вказані обставини не заперечуються відповідачем та підтверджуються постановою Харківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року по справі № 820/16315/14, залишеною в силі ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні позову відповідача до ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» про стягнення податкового боргу, де предметом розгляду справи було відображення суми авансових внесків з податку на прибуток, сплаченого при виплаті дивідендів при складанні декларації з податку на прибуток за 2013 рік. При цьому, залишок у розмірі 988 469,00 грн (різниця між  15   992 812,00 грн та 15   004 343,00 грн) у зменшення податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств за 2013 рік врахований не був.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що якщо      сума авансових внесків, сплачених у зв`язку із виплатою дивідендів, перевищуватиме суму податкових зобов`язань, то сума такого перевищення та сума сплачених авансових внесків у зв`язку із виплатою дивідендів позивача у 2013, 2014 роках зменшуватиме суми щомісячних авансових внесків з податку на прибуток, що підлягатимуть сплаті у 2014 році. Судом було також встановлено, що 29 жовтня 2014 року позивач звертався до контролюючого органу із заявами про зарахування передбачених п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України авансових внесків з податку на прибуток підприємств при виплаті дивідендів, сплачених у 2013 та 2014 роках та раніше не врахованих у зменшення податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств, у зменшення щомісячних авансових внесків з цього податку, передбачених абз. 4 п.   57.1   ст.   57 Податкового кодексу України.
У відповідь на вказані заяви позивачем було отримано лист      від контролюючого органу від 10.11.2014 № 10367/10/28-09-42-00-21, зі змісту якого вбачається, що у позивача рахується переплата в розмірі 1   881 100,00 грн за рахунок сплати 22.08.2014 авансового внеску з виплати дивідендів, а також повідомлено, що підприємством у рядку 13.5.2 додатку ЗП до податкової декларації з податок на прибуток за      2013 рік зазначена сума 988   469,00 грн, що переноситься у зменшення податкових зобов`язань наступного податкового періоду.
Однак, відповідачем не здійснено відображення в інтегрованій картці платника податків вказаних сум      передбачених п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України авансових внесків з податку на прибуток підприємств при виплаті дивідендів, що підлягала зарахуванню у зменшення щомісячних авансових внесків з податку на прибуток підприємств у 2014 році, як того просив позивач у своїх заявах.
Згідно актів звірення розрахунків за податком на прибуток підприємств та авансовими внесками з податку на прибуток підприємств за період з 01.01.2014 до 31.12.2014, відповідач всупереч положень абз. 5 та абз. 6 п.   57.1   ст.   57 Податкового кодексу України   не зменшив суми щомісячних авансових внесків з податку на прибуток підприємств, передбачених абз. 4 п.   57.1   ст.   57 Податкового кодексу України. Разом сума передбачених п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України авансових внесків з податку на прибуток підприємств при виплаті дивідендів, що підлягала зарахуванню у зменшення щомісячних авансових внесків з податку на прибуток підприємств після 03.10.2014 (дата останнього платежу, що підлягає зарахуванню) становить: 2   869 824,61 грн (1881100,00 грн+255,16 грн+988 469,00 грн).
Щодо зобов`язання контролюючого органу вчинити дії з припинення державної реєстрації податкової застави майна ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», вказаного у актах опису від 12.08.2014  № 17 та від 12.09.2014 № 20, шляхом подання Держаному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зави про припинення обтяження і подальшого вилучення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна суд апеляційної інстанції зазначив.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2014 року                                    № 820/14237/14, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року, позовні вимоги ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» скасовано податкову вимогу контролюючого органу від 16.07.2014 № 65-25 та рішення від 23.07.2014 № 14 про опис майна у податкову заставу, у задоволенні вимог про зобов`язання Спеціалізованої ДПІ ОВП у     м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС внести зміни до інтегрованої картки відмовлено у зв`язку з їх передчасністю. Згідно письмових пояснень відповідача, після опрацювання запиту та виправлення помилки в автоматичному режимі ІС «Податковий блок», скасовано податкову вимогу від 16.07.2014 № 65-25 на виконання рішення суду. Інформація про відкликання податкової вимоги заноситься до відповідного реєстру податкових вимог в ІС «Податковий блок». Разом з цим, контролюючим органом зазначено, що   Податковим кодексом України   та Порядком застосування податкової застави органами доходів і зборів від 10.10.2013 № 572   не передбачено документального оформлення скасування рішення про опис майна в податкову заставу, а тому рішення про опис майна в податкову заставу ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» від 23.07.2014 № 14 слід вважати скасованим з моменту вступу в законну силу рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року.
З матеріалів справи встановлено, що податкова застава згідно з рішенням про опис майна в податкову заставу ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» від 23.07.2014 № 14, виникла на підставі податкового боргу позивача, наявність якого спростовано судовим рішенням, що набрало законної сили, а, отже, підстави для застосування зазначеної податкової застави майна   відсутні.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що враховуючи положення п.   87.1   ст.   87, пп.   93.1.1   п.   93.1   ст.   93,  п.   93.2   ст.   93 Податкового кодексу України, а також наявність рішення суду, що набрало законної сили та яким встановлено обставини відсутності податкового боргу у позивача з авансових внесків з податку на прибутку, оскільки позивач сплатив такі авансові внески у передбачений   Податковим кодексом   спосіб шляхом сплати авансових внесків з податку на прибуток за рахунок наявної переплати в розмірі 9   490 116,00 грн, контролюючий орган має в силу вимог п.п.   93.1,   93.2   ст.   93 Податкового кодексу України   вчинити дії щодо звільнення майна позивача      з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на порушення допущені позивачем та на неврахування судами першої та апеляційної інстанції окремих положень Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), наказу ДПС України № 1171 від 21.12.2012 «Про затвердження Узагальнюючої податкової консультації щодо особливостей подання декларацій з податку на прибуток та сплати податку у 2013 році», що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування, зокрема, судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.
9. Позивачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.
10. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
11. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):
11.1.Підпункт 14.1.155 пункту 14.1 статті 14.
Податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.
11.2. Пункти 43.1, 43.3, 43.4 статті 43.
Помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та   статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
11.3. Абз. 4, 5, 6 пункту 57.1 статті 57.
Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.
На суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до   пункту 153.3 статті 153   цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.
Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.
11.4. Пункти 87.1, 87.9 статті 87.
Джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.
У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до   статті 95   цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
11.5. Підпункти 89.1.1 та 89.1.2 пункту 89.1 статті 89.
Право податкової застави виникає у разі:
несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;
несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
11.6. Підпункти 93.1.1-93.1.4 пункту 93.1 статті 93.
Майно платника податків звільняється з податкової застави з дня:
отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку;
визнання податкового боргу безнадійним;
набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства;
отримання платником податків рішення відповідного органу про скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.
11.7. Пункт 93.2 статті 93.
Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених   підпунктами 93.1.1-93.1.5   пункту 93.1 цієї статті.
11.8. Пункт 153.3 статті 153.
153.3.1. У разі прийняття рішення щодо виплати дивідендів емітент корпоративних прав, на які нараховуються дивіденди, проводить зазначені виплати власнику таких корпоративних прав незалежно від того, чи є оподатковуваний прибуток, розрахований за правилами, визначеними   статтею 152   цього Кодексу, чи ні.
153.3.2. Крім випадків, передбачених   підпунктом 153.3.5   цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої   пунктом 151.1   статті 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.
У разі виплати дивідендів у формі, відмінній від грошової (крім випадків, передбачених підпунктом 153.3.5 цього пункту), базою для нарахування авансового внеску згідно з абзацом першим цього підпункту є вартість такої виплати, розрахована за звичайними цінами.
Обов`язок із нарахування та сплати авансового внеску з цього податку за визначеною   пунктом 151.1   статті 151 цього Кодексу ставкою покладається на будь-якого емітента корпоративних прав, що є резидентом, незалежно від того, є такий емітент або отримувач дивідендів платником податку чи має пільги зі сплати податку, надані цим Кодексом, чи у вигляді застосування ставки податку іншої, ніж встановлена в пункті 151.1 статті 151 цього Кодексу (крім платників цього податку, які підпадають під дію   статті 156   цього Кодексу). Обов`язок із нарахування та сплати авансового внеску з цього податку не поширюється на суб`єктів господарювання, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку згідно з   розділом XIV   цього Кодексу.
Це правило поширюється також на державні некорпоратизовані, казенні або комунальні підприємства, які зараховують суми дивідендів у розмірі, встановленому відповідно центральним або місцевим органом виконавчої влади, до сфери управління якого віднесено такі підприємства, відповідно до державного або місцевого бюджету.
При цьому, якщо будь-який платіж будь-якою особою називається дивідендом, то такий платіж оподатковується при такій виплаті згідно з нормами, визначеними в першому, другому та третьому абзацах цього пункту, незалежно від того, чи є особа платником податку, чи ні.
153.3.3. Платник податку - емітент корпоративних прав, державне некорпоратизоване, казенне чи комунальне підприємство зменшує суму нарахованого податку звітного періоду на суму авансового внеску, попередньо сплаченого протягом такого звітного періоду у зв`язку з нарахуванням дивідендів згідно з   підпунктом 153.3.2   цього пункту. Не дозволяється проведення зазначеного заліку з податком, передбаченим   статтею 156   цього Кодексу.
153.3.4. У разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов`язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов`язань наступного податкового періоду, а при отриманні від`ємного значення об`єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов`язань майбутніх податкових періодів.
153.3.5. Авансовий внесок, передбачений підпунктом 153.3.2 цього пункту, не справляється у разі виплати дивідендів: а) фізичним особам; б) у вигляді акцій (часток, паїв), емітованих платником податку, за умови, що така виплата ніяким чином не змінює пропорцій (часток) участі всіх акціонерів (власників) у статутному фонді емітента, незалежно від того, чи були такі акції (частки, паї) належним чином зареєстровані (відображені у зміні до статутних документів), чи ні; в) інститутами спільного інвестування; г) на користь власників корпоративних прав материнської компанії, що сплачуються в межах сум доходів такої материнської компанії, отриманих у вигляді дивідендів від інших осіб. Якщо сума виплат дивідендів на користь власників корпоративних прав материнської компанії перевищує суму отриманих такою компанією дивідендів, то дивіденди, сплачені в межах такого перевищення, підлягають оподаткуванню за правилами, встановленими підпунктом 153.3.2 цього пункту. З метою оподаткування материнська компанія веде наростаючим підсумком облік дивідендів, отриманих нею від інших осіб, та дивідендів, сплачених на користь власників корпоративних прав такої материнської компанії, та відображає у податковій звітності такі дивіденди в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику; ґ) управителем фонду операцій з нерухомістю при виплаті платежів власникам сертифікатів фонду операцій з нерухомістю в результаті розподілу доходу фонду операцій з нерухомістю; д) платником податку, прибуток якого звільнений від оподаткування відповідно до положень цього Кодексу, у розмірі прибутку, звільненого від оподаткування у періоді, за який виплачуються дивіденди.
153.3.6. Юридичні особи - резиденти, які отримують дивіденди, не включають їх суму до складу доходу (крім постійних представництв нерезидентів).
Якщо дивіденди отримуються платником податку - резидентом із джерелом їх виплати від нерезидента, то платник податку включає суму отриманих дивідендів (крім дивідендів, отриманих від юридичних осіб, які перебувають під його контролем відповідно до   підпункту 14.1.159   пункту 14.1 статті 14 розділу I цього Кодексу, і не є нерезидентами, що мають офшорний статус) до складу доходу за наслідками податкового періоду, на який припадає отримання таких дивідендів.
Порядок оподаткування дивідендів, що отримуються фізичними особами, визначається за правилами, встановленими   розділом IV   цього Кодексу.
153.3.7. Виплата дивідендів на користь фізичних осіб (у тому числі нерезидентів) за акціями або іншими корпоративними правами, які мають статус привілейованих або інший статус, що передбачає виплату фіксованого розміру дивідендів чи суми, яка є більшою за суму виплат, розраховану на будь-яку іншу акцію (корпоративне право), емітовану таким платником податку, прирівнюється з метою оподаткування до виплати заробітної плати з відповідним оподаткуванням та включенням суми виплат до складу витрат платника податку.
При цьому така виплата не підлягає оподаткуванню як дивіденди згідно з нормами розділу IV цього Кодексу.
153.3.8 Авансовий внесок із податку, сплачений у зв`язку з нарахуванням/сплатою дивідендів, є невід`ємною частиною податку на прибуток та не може розцінюватися як податок, який справляється при репатріації дивідендів (їх сплаті на користь нерезидентів) відповідно до норм   статті 160   цього Кодексу або чинних міжнародних договорів України.
12. Порядок ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 № 765:
12.1. Пункт 3 Р. І.
Авансові платежі (передоплата) (далі - передоплата) - грошові кошти, внесені платником за власним бажанням на рахунки, відкриті на ім`я головних управлінь Міндоходів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі   (далі - ГУ Міндоходів) у відповідному органі Державної казначейської служби України як попереднє грошове забезпечення сплати майбутніх митних платежів;
інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.
12.2. Пункт 13 Р. ІІ.
Занесення/перенесення, виключення/включення операцій в інформаційній системі проводяться структурними підрозділами територіальних органів Міндоходів, на які покладено функції з введення відповідної інформації. Контроль за достовірністю та повнотою відображення інформації в інформаційній системі забезпечується структурними підрозділами, на які покладено функції з введення відповідної інформації.
12.3. Пункт 2 Р. ІІІ.
Зобов`язання, штрафні санкції, пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником у звітності, відображаються територіальним органом Міндоходів в інтегрованій картці платника.
12.4. Пункт 8 Р. IV.
Помилково та/або надміру сплачені суми грошових зобов`язань за податками, зборами, митними платежами підлягають поверненню платнику у порядку, встановленому законодавством.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
13. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
14. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у запереченні на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди першої та апеляційної інстанції вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).
15. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, щодо правомірності позовних вимог ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» в частині: зобов`язання відповідача внести до інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки з бюджетом ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», дані податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік (з урахуванням уточнюючих податкових декларацій), відомості про наявність переплати з податку на прибуток підприємств за підсумками діяльності у 2013 році у розмірі 9 490 116,00 грн та відомості про погашення авансових внесків з податку на прибуток підприємств за підсумками діяльності у 2013 році у розмірі 9 490 116,00 грн; зобов`язання відповідача внести до інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки з бюджетом ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», відомості про зменшення передбачених п.   57.1   ст.   57 ПК України   авансових внесків з податку на прибуток підприємств, що підлягають сплаті, починаючи з березня 2014 року, на суму сплачених у 2013 та 2014 роках відповідно до п. 153.3 ст. 153 ПК України (у редакцій, чинній до 01.01.2015 року) авансових внесків з податку на прибуток підприємств при виплаті дивідендів у загальному розмірі 2   869 824,61 грн; зобов`язання відповідача вчинити дії з припинення державної реєстрації податкової застави майна ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», вказаного у актах опису від 12.08.2014 № 17 та від 12.09.2014 № 20, шляхом подання Держаному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України заяви про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
У справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, відсутність податкового боргу у позивача, що також встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, у справі № 820/14273/14, а також наявність переплати з податку на прибуток підприємств за підсумками діяльності у 2013 році у розмірі 9 490 116,00 грн, наявність якої відповідачем не заперечувалась. За встановлених обставин суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що у контролюючого органу не було передбачених чинним податковим законодавством підстав для відмови позивачу в зарахуванні наявної переплати у сумі 9   490 116,00 грн в рахунок авансових внесків наступних податкових періодів у 2014 році та у невідображенні вказаної суми переплати в розмірі 9   490 116,00 грн.
Крім того, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що враховуючи вимоги чинного податкового законодавства, а також наявність рішення суду, що набрало законної сили та яким встановлено обставини відсутності податкового боргу у позивача з авансових внесків з податку на прибуток, контролюючий орган має у відповідності до вимог п.   93.1,   93.2   ст.   93  Податкового кодексу України   вчинити дії щодо звільнення майна позивача      з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів.
16. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених відповідачем у запереченні на адміністративний позов та в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені контролюючим органом доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
17. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби   на постанову      Харківського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року та постанову      Харківського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2015 року слід залишити без задоволення.
18. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
19. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року та постанову   Харківського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2015 року у справі № 820/1222/15 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду