П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
12 вересня 2019 року 
м. Київ
 
Справа № 11-57сап19
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді Князєва В. С.,
судді-доповідача Прокопенка О. Б., 
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойко Л. М., Лященко Н. П., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Яновської О. Г.,
за участю:
секретаря судового засідання Ключник А. Ю.,
представника Вищої ради правосуддя - Склярук Ю. В.,
розглянула в судовому засіданні справу за скаргою  ОСОБА_1 на рішення Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) від 26 грудня 2018 року № 4023/0/15-18 та
УСТАНОВИЛА:
У січні 2019 року ОСОБА_1 оскаржила до Великої Палати Верховного Суду рішення ВРП від 26 грудня 2018 року № 4023/0/15-18 «Про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати ВРП від 30 липня 2018 року № 2441/2дп/15-18 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 » (далі - рішення ВРП, оскаржуване рішення).
Вважаючи, що рішення ВРП є таким, що не відповідає дійсним обствинам справи, прийняте без повного, всебічного та безстороннього вивчення ВРП всіх обставин справи та всувереч положенням чинного законодавства, а стягнення у виді звільнення з посади за вчинення дисциплінарного проступку є непропорційним вчиненому, ОСОБА_1 у своїй скарзіпросить його скасувати.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 січня 2019 року справу передано судді Великої Палати Верховного Суду Саприкіній І. В.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 4 лютого 2019 року відкрила провадження за скаргою  ОСОБА_1 
6 червня 2019 року згідно з розпорядженням керівника апарату Верховного Суду № 15/0/30-19, виданим на підставі рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 12 «Про дострокове вибуття судді Саприкіної І. В. зі складу Великої Палати Верховного Суду», відповідно до підпункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, та пункту 3.2 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 14 грудня 2017 року № 8, призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 6 червня 2019 року справу передано судді Великої Палати Верховного Суду Прокопенку О. Б.
ВРП у своєму відзиві просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги, оскільки оскаржуване рішення від 26 грудня 2018 року прийнято в межах наданих повноважень, обґрунтоване та законне. Рішення ВРП містить посилання на визначені законом підстави дисциплінарної відповідальності судді та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків. Відповідач дотримався всіх вимог законодавства та застосував до судді дисциплінарне стягнення в межах передбаченого законодавством строку. 
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причину неявки в судове засідання суд не повідомила. При цьому у своєму клопотанні від 16 квітня 2019 року просила розглядати справу без її участі, а також зазначила, що вимоги скарги підтримує у повному обсязі.
У судовому засіданні представник ВРП заперечив проти задоволення скарги ОСОБА_1 з мотивів, наведених у відзиві.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають правове значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Велика Палата Верховного Суду встановила таке.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Указом Президента України від 18 жовтня 2013 року № 570/2013 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська строком на п`ять років. 
15 лютого 2017 року до ВРП надійшла скарга адвоката Щербака Є. М. в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» (далі - ПАТ «Укргазпромбанк») на дії судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 під час розгляду цивільної справи № 204/6089/16-ц. 
На обґрунтування вказаної скарги зазначено, що суддя ОСОБА_1 розглянула цивільну справу № 204/6089/16-ц з порушенням норм чинного законодавства та правил підвідомчості, без повідомлення учасників процесу про судові засідання, а саме відповідача - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» Ожга Є. В. та третьої особи - ПАТ «Укргазпромбанк», яким не було також направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви, заочного рішення суду. Окрім того, суддя ОСОБА_1 не направила судові рішення у цій справі до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР). У зв`язку із цим скаржник просить притягнути суддю до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу вказану скаргу передано члену ВРП Волковицькій Н.О.
Ухвалою Другої Дисциплінарної палати (далі - ДДП) ВРП від 12 лютого 2018 року № 443/2дп/15-18 за скаргою ПАТ «Укргазпромбанк» відкрито дисциплінарну справу стосовно судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 
30 липня 2018 року ДДП ВРП дійшла висновку про те, що при здійсненні правосуддя у справі № 204/6089/16-ц суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 допустила низку грубих порушень норм процесуального права, що є підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності відповідно до вимог пунутів 1, 7 частини дев`ятої статті 109 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VІІІ).
При цьому зазначила, що порушення, допущені суддею ОСОБА_1 містять ознаки дисциплінарних проступків, передбачених підпунктами «а», «г» пункту 1, пунктами 2, 4 частини першої статті 106 Закону № 1402-VІІІ, підпунктами «а», «г» пункту 1, пунктами 2, 4 частини першої статті 92 Закону України від 7 липня 2010 року 
№ 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VІ) у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII«Про забезпечення права на справедливий суд» (далі - Закон № 192-VIII), а саме: умисного істотного порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків або призвело до порушення правил щодо юрисдикції; умисного порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; несвоєчасне надання суддею копії судового рішення для її внесення до ЄДРСР; умисного допущення суддею, який брав участь в ухваленні судового рішення, порушення прав людини і основоположних свобод.
Не погодившись із рішенням ДДП ВРП від 30 липня 2018 року, ОСОБА_1 оскаржила його до ВРП.
26 грудня 2018 року ВРП ухвалила оскаржуване рішення, яким залишила без змін рішення її ДДП від 30 липня 2018 року.
ВРП вважає, щозастосований її ДДП вид дисциплінарного стягнення за допущені суддею ОСОБА_1 під час розгляду справи № 204/6089/16-ц порушення є співмірним та пропорційним.
Заслухавши суддю-доповідача, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків.
З метою усунення прогалин у національному законодавстві, на які звернув увагу Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 9 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», Верховна Рада України прийняла Закон № 1798-VIII, глава 4 якого визначає нову процедуру та порядок здійснення дисциплінарного провадження щодо суддів.
Порядок розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді встановлено статтею 51 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон 
№ 1798-VIII), відповідно до частини першої якої право оскаржити таке рішення до ВРП має суддя, щодо якого ухвалено відповідне рішення. 
Статтею 52 Закону № 1798-VIII передбачено порядок оскарження рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, та визначено вичерпний перелік підстав для його скасування, зокрема:
1) склад ВРП, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати;
2) рішення не підписано будь-ким зі складу членів ВРП, які брали участь у його ухваленні;
3) суддя не був належним чином повідомлений про засідання ВРП - якщо було ухвалено будь-яке з рішень, визначених пунктами 2-5 частинидесятої статті51 цього Закону;
4) рішення не містить посилань на визначені законом підстави дисциплінарної відповідальності судді та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.
Як зазначає Консультативна рада європейських суддів (далі - КРЄС), «дисциплінарний розгляд справи в кожній країні повинен передбачати можливість подання апеляції на рішення первинного дисциплінарного органу (відомства або суду) до суду» (пункт 77 (v) Висновку № 3 (2002) КРЄС про принципи та правила, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та неупередженості).
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція)та практику ЄСПЛ як джерело права.
Згідно з практикою ЄСПЛ «навіть у разі, коли судовий орган, що виносить рішення у спорах щодо «прав та обов`язків цивільного характеру», у певному відношенні не відповідає пункту 1 статті 6 Конвенції, порушення Конвенції не констатується за умови, якщо провадження у вищезазначеному органі «згодом є предметом контролю, здійснюваного судовим органом, що має повну юрисдикцію та насправді забезпечує гарантії пункту 1 статті 6 Конвенції». У межах скарги за статтею 6 Конвенції для того, щоб визначити, чи мав суд другої інстанції «повну юрисдикцію» або чи забезпечував «достатність перегляду» для виправлення відсутності незалежності в суді першої інстанції, необхідно врахувати такі фактори, як предмет оскаржуваного рішення, спосіб, у який було винесено рішення, та зміст спору, включаючи бажані та дійсні підстави для оскарження (рішення від 9 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», пункт 123).
Можливість оскаржити рішення по суті є важливим запобіжним заходом суддівської незалежності та незалежності судової системи в цілому. Велика Палата Верховного Суду забезпечує гарантії пункту 1 статті 6 Конвенції та є визначеним статтею 266 КАС судовим органом, який має повну юрисдикцію щодо розгляду скарг на рішення ВРП, зокрема на її рішення про залишення без змін рішень дисциплінарних палат про притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності у виді подання про звільнення з посади.
Так, предметом оскарження до ВРП було рішення її ДДП від 30 липня 2018 року про притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення судді з посади.
Велика Палата Верховного Суду переглядає ухвалене рішення ВРП від 26 грудня 2018 року про залишення без змін рішення її ДДП від 30 липня 2018 року у спосіб, передбачений Законом № 1798-VIII.
Підстави для оскарження спірного рішення, наведені у скарзі ОСОБА_1 , свідчать про наявність у Великої Палати Верховного Суду повної юрисдикції щодо розгляду скарг на рішення ВРП.
Таким чином, законодавство України надає необхідні гарантії справедливого судового розгляду справ про звільнення суддів, зокрема, при розгляді скарг на рішення ВРП, поданих до Великої Палати Верховного Суду на підставі статті 266 КАС. Якщо суд може повністю вивчити суть справи, що призвела до звільнення, тоді вважається, що суддя, стосовно якого ухвалено рішення про звільнення, отримав, у принципі, доступ до суду (пункт 113 Спільного висновку ОБСЄ/БДІПЛ і Венеціанської комісії від 16 червня 2014 року щодо проекту змін до нормативно-правової бази у сфері дисциплінарної відповідальності суддів у Киргизькій Республіці).
Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і повинні оцінюватись у контексті обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.
Рішенням ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів і доказів, поданих сторонами.
Ураховуючи наведені правові висновки, Велика Палата Верховного Суду вважає за можливе розглянути вимоги ОСОБА_1 , ретельно дослідивши дотримання ВРП під час прийняття спірного рішення положень пункту 4 частинипершої статті 52 Закону № 1798-VIII, тобто наявність обґрунтованих посилань на визначені законом підстави дисциплінарної відповідальності судді та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.
З матеріалів дисциплінарної справи вбачається, що 23 вересня 2016 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щербак Т. В. про зняття заборони та вилучення записів про обтяження.
Позов мотивовано тим, що 4 квітня 2011 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговельно-промислова група «Альбатрос» (далі - ТОВ «ТПГ «Альбатрос») було укладено договір банківського кредиту, предметом якого є надання ТОВ «ТПГ «Альбатрос» грошових коштів у вигляді мультивалютної відновлювальної кредитної лінії на суму 32 000 000 грн та 1 000 000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «ТПГ «Альбатрос» за вказаним договором банківського кредиту між ПАТ «Укргазпромбанк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрметалопрофіль» (далі - ТОВ «Укрметалопрофіль») укладено іпотечний договір від 4 квітня 2011 року, предметом якого є будівлі та споруди загальною площею 11 545,71 кв. м, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будівельників, 60 . 
Окрім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «ТПГ «Альбатрос» за договором банківського кредиту між ПАТ «Укргазпромбанк» і ТОВ «Укрметалопрофіль» 4 квітня 2011 року були укладені договори застави рухомого майна транспортних засобів та виробничого обладнання. Відповідно до вказаних договорів іпотеки та застави рухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна були внесені відповідні записи щодо обтяжень нерухомого та рухомого майна. 
Оскільки ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року ТОВ «ТПГ «Альбатрос» було ліквідовано як юридичну особу, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення цього товариства, позивачка ОСОБА_4 вважала, що зобов`язання ТОВ «Укрметалопрофіль» перед ПАТ «Укргазпромбанк» припинилися, тому просила зняти заборони та вилучити записи про обтяження відповідного нерухомого та рухомого майна.
Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 26 вересня 2016 року цей позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків - один день з дня отримання ухвали.
27 вересня 2016 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_4 (у якій вона зазначена як позивач за первісним позовом, а позивач за уточненим позовом - ТОВ «Укрметалопрофіль») до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щербак Т. В., уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» Ожга Є. В., треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Панченко О. В., ПАТ «Укргазпромбанк», про визнання припиненими договорів застави, іпотеки, зняття заборони та вилучення записів про обтяження.
У позовній заяві містилося також клопотання про заміну позивача у справі № 204/6089/16-ц, а саме ОСОБА_4 на ТОВ «Укрметалопрофіль».
Ухвалою від 28 вересня 2016 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 відкрила провадження у цій цивільній справі, розгляд справи призначила на 5 жовтня 2016 року.
28 вересня 2016 року копії позовної заяви, ухвали про відкриття провадження у справі, а також судові повістки, повідомлення про виклик у судове засідання, призначене на 5 жовтня 2016 року, вручено представнику позивача для направлення особам, які беруть участь у справі.
У матеріалах справи № 204/6089/16-ц містяться транспортні накладні про вручення поштових відправлень, адресованих уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ожгу Є. В. за адресою: м. Київ, вул. Желябова, 4/505 та ПАТ «Укргазпромбанк» за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 13, копії яких надіслано судом. Однак у цих накладних не зазначено прізвищ, імен, по батькові та посад осіб, які отримали поштові відправлення. 
4 жовтня 2016 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання директора ТОВ «Укрметалопрофіль» ОСОБА_4 про розгляд справи без участі представника позивача.
5 жовтня 2016 року у зв`язку з неявкою відповідачів і третіх осіб розгляд справи відкладено на 10 жовтня 2016 року.
6 жовтня 2016 року представник позивача ОСОБА_4 отримала для надіслання особам, які беруть участь у розгляді справи, судові повістки про виклик у судове засідання, призначене на 10 жовтня 2016 року, про що у матеріалах справи міститься відповідна відмітка.
У матеріалах справи містяться повідомлення про вручення поштових відправлень, адресованих уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ожгу Є.В. за адресою: м. Київ, вул. Желябова, 4/505 та ПАТ «Укргазпромбанк» за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 13. У цих повідомленнях зазначено дату отримання - 7 жовтня 2016 року, містяться підписи про отримання, однак не зазначено прізвищ, імен, по батькові та посад осіб, які отримали поштові відправлення.
Відповідачі та треті особи в судове засідання 10 жовтня 2016 року не з'явилися, у зв`язку із чим суддею ОСОБА_1 постановлено заочне рішення, яким позов ТОВ «Укрметалопрофіль» задоволено повністю. Визнано припиненими зобов`язання за іпотечним договором та договорами застави від 4 квітня 2011 року, укладеними між ТОВ «Укрметалопрофіль» і ПАТ «Укргазпромбанк», а також скасовано відповідні записи про обтяження рухомого та нерухомого майна за вказаними договорами.
Цього ж дня ОСОБА_4 отримала копію повного тексту вказаного рішення суду для направлення сторонам.
У матеріалах справи містяться копії транспортних накладних, адресованих уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ожгу Є. В., за адресою: м. Київ, вул. Желябова, 4/505 та ПАТ «Укргазпромбанк» за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 13, у яких містяться відмітки про отримання відправлень 11 жовтня 2016 року. При цьому в накладних не зазначені як прізвища, імена, й по батькові, так і посади осіб, які отримали поштові відправлення.
21 жовтня 2016 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява представника ПАТ «Укргазпромбанк» Сироткіна О. О. про ознайомлення з матеріалами справи № 204/6089/16-ц. З матеріалами справи представник ПАТ «Укргазпромбанк» ознайомився 24 жовтня 2016 року.
21 жовтня 2016 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання директора ТОВ «Укрметалопрофіль» ОСОБА_4 про видачу додаткових копій заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2016 року. 
Додаткові копії рішення суду від 10 жовтня 2016 року з приміткою про те, що рішення суду набрало законної сили, ОСОБА_4 отримала 24 жовтня 2016 року.
25 жовтня 2016 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» Ожга Є . В . - Васильєвої І. В. про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2016 року. Цього ж дня ухвалою судді ОСОБА_1 відкрито провадження за заявою про перегляд заочного рішення.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2016 року поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 10 жовтня 2016 року у цивільній справі № 204/6089/16-ц. Заяву представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» Васильєвої І. В. про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2016 року скасовано.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 7 листопада 2016 року закрито провадження у цій цивільній справі № 204/6089/16-ц, оскільки цей спір підвідомчий господарському суду та не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, тому що договори застави та іпотеки, що є предметом розгляду у цій цивільній справі, були укладені між двома юридичними особами, а саме ПАТ «Укргазпромбанк» та ТОВ «Укрметалопрофіль». 
З даних ЄДРСР вбачається, що ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 та 28 вересня 2016 року надіслані судом для оприлюднення 16 листопада 2016 року, а заочне рішення цього суду від 10 жовтня 2016 року надіслане 20 жовтня 2016 року.
На підставі заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2016 року у справі № 204/6089/16-ц у день отримання представником позивача копії заочного рішення суду з відміткою про набрання ним законної сили, а саме 24 жовтня 2016 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренком Р. О. були внесені записи до Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо припинення іпотеки і заборон. Цього ж дня тим же нотаріусом посвідчено договір відчуження нерухомого майна, яке було предметом іпотеки, ТОВ «Укрметалопрофіль» на користь пов`язаної з іпотекодавцем особи - ТОВ «ТПГ «Альбатрос». 
6 червня 2018 року до ВРП надійшли додаткові письмові пояснення адвоката Щербака Є. М. (в інтересах ПАТ «Укргазпромбанк»), до яких додано копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо будівель та споруд за адресою: м. Дніпро, вул. Будівельників, буд. 60 , з якої вбачається, що 24 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренком Р. О припинено обтяження та іпотеку вказаного нерухомого майна та цього самого дня внесено запис про перехід права власності від ТОВ «Укрметалопрофіль» до ТОВ «ТПГ «Альбатрос» на підставі договору купівлі-продажу від 24 жовтня 2016 року. 
Оцінюючи обставини, встановлені під час розгляду дисциплінарної справи, ДДП ВРП керувалася тим, що:
- суддя ОСОБА_1 відкрила провадження у справі № 204/6089/16-ц, яка не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства, та вирішила спір, що виник між двома юридичними особами - ПАТ «Укргазпромбанк» та ТОВ «Укрметалопрофіль» з господарських правовідносин;
- усі процесуальні дії у справі № 204/6089/16-ц суддя ОСОБА_1 вчинила у надзвичайно стислі строки, незважаючи на велике навантаження;
- видача представнику позивача судових повісток для вручення іншим учасникам цивільного процесу не суперечить вимогам Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) у редакції, чинній на час розгляду справи, водночас цкй Кодекс не передбачає видачу стороні копій судових рішень для вручення відповідним учасникам цивільного процесу; суддя ОСОБА_1 не пояснила таких дій, але, оскільки відповідно до статті 223 ЦПК із датою отримання копії заочного рішення суду пов`язаний факт набрання ним законної сили, така поведінка сприймається як упереджені дії з метою обмеження прав сторін, які не брали участі в розгляді справи, створення умов для якомога швидшого виконання рішення суду;
- пояснення судді ОСОБА_1 щодо відсутності у неї обґрунтованого сумніву стосовно отримання особами, які беруть участь у справі, судових повісток та інших документів у справі, а також правильності зазначених позивачем у позовній заяві адрес місцезнаходження осіб, які беруть участь у справі, свідчать про незабезпечення суддею повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи № 204/6089/16-ц та намагання уникнути відповідальності за вчинені дії;
- суддя ОСОБА_1 під час розгляду справи № 204/6089/16-ц допустила: істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, а саме статей 11-1, 15, 76, 122, 224 ЦПК, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків та призвело до порушення правил підвідомчості; порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості;
- суддя ОСОБА_1 порушила право ПАТ «Укргазпромбанк» на справедливий суд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, а також вимоги статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» та несвоєчасно надано копії судових рішень у справі № 204/6089/16-ц для внесення до ЄДРСР.
З огляду на викладені обставини ВРП дійшла висновку про умисність допущених суддею ОСОБА_1 порушень, наслідком яких, зокрема, стала відмова у доступі до правосуддя та істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило учасникам судового процесу реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а це відповідно до підпунктів «а», «г» пункту 1, пунктів 2, 4 частини першої статті 106 Закону № 1402-VIII є підставою для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності.
У спірному ішенні ВРП зазначила, що й ДДП дійшла обґрунтованого висновку про те, що характер порушень, допущених суддею ОСОБА_1, дає підстави вважати, що вона допустила поведінку, яка порочить звання судді та підриває авторитет правосуддя і суспільну довіру до суду.
Порушення, допущені суддею ОСОБА_1 під час розгляду справи № 204/6089/16-ц, містять ознаки істотного дисциплінарного проступку або грубого нехтування обов`язками судді, що є несумісним зі статусом судді або виявляє його невідповідність займаній посаді в розумінні пунктів 1, 7 частини дев`ятої статті 109 Закону № 1402-VIII, а саме: суддя допустив поведінку, що порочить звання судді, підриває авторитет правосуддя, у тому числі стандарти поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду; суддя допустив інше грубе порушення закону, що підриває суспільну довіру до суду.
ВРП погодилася з висновком її ДДП про те, що застосування більш м`якого виду дисциплінарного стягнення, ніж подання про звільнення судді з посади, не буде пропорційним характеру вчиненого суддею ОСОБА_1 проступку.
За вказаних обставин Велика Палата Верховного Суду не може погодитися з доводами ОСОБА_1 про те, що порушення норм процесуального права при здійсненнї нею правосуддя у справі № 204/6089/16-ц не вказують на вчинення істотного дисциплінарного проступку.
Згідно зі статтею 55 Закону № 2453-VI у редакції Закону № 192-VIIIсуддя при здійсненні правосуддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів. 
Зазначені обов`язки судді є професійними стандартами, що формують ту модель поведінки, яку суддя повинен ставити за мету і якої повинен дотримуватися.
Узагальнюючи порушення, допущенні суддею ОСОБА_1 під час розгляду справи № 204/6089/16-ц, ДДП ВРП вирішила притягнути її до дисциплінарної відповідальності та застосувати до неї дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення судді з посади. З таким висновком погодилася й ВРП, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 на рішення її ДДП, належним чином умотивувавши своє рішення в цій частині.
Отже, доводи ОСОБА_1 про безпідставність висновку ВРП про вчинення нею істотного дисциплінарного проступку не можна вважати обґрунтованими. 
Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком ВРП про те, що застосований ДДП ВРП вид дисциплінарного стягнення за допущені суддею ОСОБА_1 під час розгляду судової справи № 204/6089/16-ц порушення є співмірним та пропорційним з огляду на всі досліджені обставини.
Оцінивши в сукупності докази у справі, зваживши на всі аргументи та доводи сторін, Велика Палата Верховного Суду встановила, що ВРП, приймаючи оскаржуване рішення, діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом № 1798-VІІІ, з дотриманням принципу пропорційності в застосуванні дисциплінарного стягнення, оспорюване рішення містить обґрунтовані мотиви, з яких відповідач дійшов правильного висновку про необхідність застосування до судді ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення саме у виді звільнення її з посади.
Отже, рішенняВРПповністю відповідає вимогам частини першої статті 52 Закону № 1798-VIII, а тому не підлягає скасуванню. 
З огляду на встановлені обставини Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 про скасування рішення ВРП.
Керуючись статтями 266, 341, 344, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Скаргу ОСОБА_1 на рішення Вищої ради правосуддя від 26 грудня 2018 року № 4023/0/15-18 про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 30 липня 2018 року № 2441/2дп/15-18 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1» залишити без задоволення.
2. Рішення Вищої ради правосуддя від 26 грудня 2018 року № 4023/0/15-18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий суддя | В. С. Князєв |
Суддя-доповідач | | О. Б. Прокопенко
Судді: | Н. О. Антонюк | О. Р. Кібенко
| Т. О. Анцупова | Л. М. Лобойко
| С. В. Бакуліна | Н. П. Лященко
| В. В. Британчук | В. В. Пророк
| Ю. Л. Власов | Л. І. Рогач
| М. І. Гриців | О. М. Ситнік
| Ж. М. Єленіна | О. С. Ткачук
| О. С. Золотніков | О. Г. Яновська