Постанова                                                   
Іменем України                                      
 
31 жовтня 2019 року                                                                     
м. Київ
                                                                                
справа № 753/9569/16-ц
провадження № 61-33584св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С., 
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Сердюка В. В.,               Фаловської І. М., 
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва                   від 05 квітня 2017 року у складі судді Лужецької О. Р. та рішення Апеляційного суду міста Києва від 16 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Пікуль А. А.,                      Гаращенка Д. Р., Невідомої Т. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог 
У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (далі - ВАТ «Універсал Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та                  ОСОБА_1 було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг                   № BL5954 (далі - Генеральний договір), відповідно до умов якого банк зобов`язується надавати позичальнику кредитні послуги у валютах, вказаних в цьому договорі, в рамках ліміту встановленого в базовій валюті, що дорівнює 186 000 доларів США. 
Умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов`язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах цього договору оформлюється додатковою угодою до цього договору у формі окремої індивідуальної угоди, що є невід`ємною частиною цього договору. 
З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором 21 листопада 2013 року між ним та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 з кожним окремо було укладено договори поруки, відповідно до яких поручителі прийняли на себе зобов`язання солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне виконання зобов`язань  ОСОБА_1 за кредитним договором.
Позичальник належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 18 лютого 2016 року утворилася заборгованість за Додатковою угодою від 26 червня 2008 року № BL5954/K-1 у розмірі 41 324,06 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 38 872,09 доларів США;  відсотки - 2 430,09 доларів США; підвищені відсотки - 21,88 доларів США; та заборгованість за Додатковою угодою від 28 липня 2008 року № BL7513/KL+ в розмірі                     54 325,36 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 47 615,86 доларів США; відсотки - 6 610,33 доларів США; підвищені відсотки - 99,17 доларів США;  всього - 95 649,42 доларів США. 
Враховуючи викладене, ПАТ «Універсал Банк» просило стягнути солідарно з позичальника та з кожного з поручителів окремо вказану кредитну заборгованість.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за Генеральним договором про надання кредитних послуг                                 від 26 червня 2008 року № BL5954, Додатковою угодою від 26 червня 2008 року                      № BL5954/K-1 в сумі 41 324,06  доларів США, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 38 872,09 доларів США, відсотки - 2 430,09 доларів США, підвищені відсотки - 21,88 долар США; та за Додатковою угодою від 28 липня 2008 року № BL7513/KL+ в сумі 54 325,36 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі                 47 615,86 доларів США, відсотки - 6 610,33 доларів США, підвищені відсотки -                 99,17 доларів США, всього - 95 649,42  доларів США.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за Генеральним договором про надання кредитних послуг                           від 26 червня 2008 року № BL5954, Додатковою угодою від 26 червня 2008 року                    № BL5954/K-1 в сумі 41 324,06  доларів США, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 38 872,09 доларів США, відсотки - 2 430,09 доларів США, підвищені відсотки - 21,88 долар США; та за Додатковою угодою від 28 липня 2008 року № BL7513/KL+ в сумі 54 325,36 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі                    47 615,86 доларів США, відсотки - 6 610,33 доларів США, підвищені відсотки -                   99,17 доларів США, всього - 95 649,42  доларів США.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за Генеральним договором про надання кредитних послуг                               від 26 червня 2008 року № BL5954, Додатковою угодою від 26 червня 2008 року                       № BL5954/K-1 в сумі 41 324,06  доларів США, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 38 872,09 доларів США, відсотки - 2 430,09 доларів США, підвищені відсотки - 21,88 долар США; та за Додатковою угодою від 28 липня 2008 року № BL7513/KL+ в сумі 54 325,36 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі                47 615,86 доларів США, відсотки - 6 610,33 доларів США, підвищені відсотки -                     99,17 доларів США, всього - 95 649,42  доларів США.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що позичальник належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за вказаними договорами, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає солідарному стягненню з позичальника та поручителів з кожного окремо, оскільки з поручителями укладено окремі договори поруки.
Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 16 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Рішення суду в частині вирішення питання розподілу судових витрат змінено, збільшено розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» з 9 171,79 грн до 36 697,16 грн.
Рішення суду в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» до                    ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без змін.
Скасовуючи рішення місцевого суду в частині стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в їх задоволенні, апеляційний суд виходив з того, що пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання та повинен був пред`явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Вимога отримана боржником та поручителями (кожним окремо) 14 липня 2015 року, а з цим позовом банк звернувся до поручителів з пропуском строку, встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України, тому порука є припиненою.
Рішення суду першої інстанції в частині стягнення кредитної заборгованості з позичальника є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
  
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У вересні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 16 серпня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила  скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та рішення суду апеляційної інстанції в частині залишення без змін рішення місцевого суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що судами належним чином не було надано правової оцінки матеріалам, які знаходяться у справі, не взято до уваги пояснення відповідача про те, що на розгляді у Дарницькому районному суді міста Києва знаходиться справа № 753/5675/17 про визнання поруки припиненою. Долучені до справи розрахунки заборгованості містять неточності і підлягають усуненню, у зв`язку з тим, що є перешкодою для з`ясування судом дійсних обставин справи та впливають на результати її розгляду. Стягнення грошових коштів в доларах США суперечить статті 99 Конституції України, згідно з якою грошовою одиницею України є гривня.
 
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
У жовтні 2017 року ПАТ «Універсал Банк» подало заперечення на касаційну скаргу, в якому просило відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що доводи позичальника на неточності в розрахунках заборгованості не відповідають дійсності. Стягнення кредитної заборгованості в іноземній валюті є обґрунтованим та таким, що відповідає судовій практиці у сфері спірних правовідносин. Рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, суди повно з`ясували усі фактичні обставини справи, дали належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, сприяли повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
26 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено Генеральний договір, згідно з умовами якого банк зобов`язався надавати позичальнику кредитні послуги у валютах, вказаних в цьому договорі, в рамках ліміту встановленого в базовій валюті, що дорівнює 186 000 доларів США.
Відповідно до пункту 1.1.1 Генерального договору, умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов`язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах цього договору оформлюється додатковою угодою до цього договору у формі окремої індивідуальної угоди, що є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно з пунктом 1.2.1 Генерального договору позичальник повинен виконати свої зобов`язання по поверненню в повному обсязі використаної суми ліміту за цим договором не пізніше 01 червня 2028 року, і виконати всі зобов`язання, передбачені Індивідуальними угодами в терміни, встановлені цими угодами, але в будь-якому випадку терміни виконання зобов`язань позичальника за Індивідуальними угодами не повинні перевищувати термін, передбачений цим пунктом договору, якщо тільки не застосовується інший коротший термін виконання зобов`язань, встановлений цим договором та/або згідно умов відповідної угоди сторін.
26 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № BL5954/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL5954 від 26 червня                   2008 року (Індивідуальна угода - кредит без відстрочення), відповідно до умов якої позивач надав ОСОБА_1 кредит у сумі 66 000 доларів США, зі сплатою                          13,45 % річних за користування кредитними коштами, строком на 120 місяців                        до 01 червня 2018 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов`язання згідно з вказаною угодою у повному обсязі.
28 липня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № BL7513/КL+ до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL5954 від 26 червня                   2008 року (Індивідуальна угода - кредитна лінія плюс), відповідно до умов якої банк зобов`язується встановити ліміт позичальнику за кредитною лінією в сумі                                50 000 доларів США зі сплатою 16,45 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення до 30 червня 2009 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов`язання згідно з вказаною угодою у повному обсязі.
21 листопада 2013 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 та Додаткову угоду № 2 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL5954 від 26 червня 2008 року, відповідно до умов яких станом на 21 листопада 2013 року фактична заборгованість позичальника за Додатковою угодою № BL5954/К-1 від 26 червня 2008 року становить 43 502,27 доларів США, та з 21 листопада 2013 року до 31 жовтня 2014 року встановлено процентну ставку в розмірі 11,5 % річних, а з 01 листопада 2014 року - 13,5 % річних.
12 серпня 2014 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 3 та Додаткову угоду № 4 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL5954 від 26 червня 2008 року, відповідно до умов яких станом на 12 серпня 2014 року фактична заборгованість позичальника за Додатковою угодою № BL5954/К-1 від 26 червня 2008 року становить 42 749,31 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість в розмірі 3 762 доларів США, та з 12 серпня 2014 року до 31 січня 2015 року встановлено процентну ставку в розмірі 11,5 % річних, а з 01 лютого 2015 року - 13,5 % річних.
12 серпня 2014 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 5 та Додаткову угоду № 6 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL5954 від 26 червня 2008 року, відповідно до умов яких станом на 12 серпня 2014 року фактична заборгованість позичальника за Додатковою угодою № BL7513/КL+ від 28 липня 2008 року становить 52 460,31 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість в розмірі 3 501,72 доларів США, та з 12 серпня 2014 року до 31 січня 2015 року встановлено процентну ставку в розмірі 11,5 % річних, а                          з 01 лютого 2015 року - 16,45 % річних.
З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за зазначеним Генеральним договором, 21 листопада 2013 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 з кожним окремо було укладено договори поруки, відповідно до яких кожен з поручителів прийняв на себе зобов`язання солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне виконання зобов`язань  ОСОБА_1  за Генеральним договором.
Відповідно до пунктів 1.3 Договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплати процентів, комісій винагороди/плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.
Згідно з пунктами 1.4 Договорів поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною.
Встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання за Генеральним договором про надання кредитних послуг від 26 червня 2008 року № BL5954 та додатковими угодами до нього.
Однак, відповідачі не виконують взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами в передбачені Генеральним договором та додатковими угодами строки.
Станом на 18 лютого 2016 року сума заборгованості за Додатковою угодою                             № BL5954/K-1 від 26 червня 2008 року становить 41 324,06 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 38 872,09 доларів США; відсотки - 2 430,09 доларів США; підвищені відсотки - 21,99 долар США; сума заборгованості за Додатковою угодою         від 28 липня 2008 року № BL7513/KL+ становить 54 325,36 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 47 615,86 доларів США; відсотки - 6 610,33 доларів США;  підвищені відсотки - 99,17 доларів США, всього -95 649,42  доларів США.
Апеляційним судом також встановлено, що 08 липня 2015 року банк направив позичальнику та поручителям вимоги про повне дострокове погашення кредитної заборгованості, які відповідачі кожен окремо отримали 14 липня 2015 року.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Дарницького районного суду міста Києва.
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України               від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до ГПК України, ЦПК України, КАС України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
01 червня 2018 року справу № 753/9569/16-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу, затвердженого рішенням Ради суддів України                                від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» у справі призначено повторний автоматизований розподіл.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
Згідно з частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно зі статтею 4 ЦПК України 2004 року здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 213 ЦПК України                      2004 року).
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 214 ЦПК України 2004 року).
Відповідно до частини першої статті 303, частини першої статті 304  ЦПК України                   2004 року під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими главою 1 розділу V ЦПК України 2004 року.  
Зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь банку у повній мірі не відповідає, з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Частинами першою, другою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад.» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Згідно з пунктом 6.1 Генерального договору у разі прострочення виконання зобов`язань позичальника за будь-якою з кредитних послуг, наданих банком за умовами цього договору відповідної Індивідуальної угоди, банк також має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за кредит за всіма кредитними послугами, наданими банком в межах дії цього договору, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.   
Як зазначалося вище, 08 липня 2015 року ПАТ «Універсал Банк» направило, зокрема позичальнику вимогу про повне дострокове повернення кредитної заборгованості, яка ним отримана 14 липня 2015 року.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Переглядаючи рішення місцевого суду в частині стягнення з позичальника на користь банку кредитної заборгованості, апеляційним судом було залишено поза увагою положення частини другої статті 1050 ЦК України, зокрема про те, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
За умови пред`явлення банком до позичальника та поручителя вимоги про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов`язання (правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду               від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11 (провадження № 14-265цс18).
Як зазначалося вище, 08 липня 2015 року ПАТ «Універсал Банк» направило, зокрема позичальнику вимогу про повне дострокове повернення кредитної заборгованості, яка ним отримана 14 липня 2015 року.
Згідно з вказаною вимогою банк вимагав, зокрема від позичальника з моменту отримання цієї вимоги негайно сплатити прострочену заборгованість за кредитним договором, проценти, нараховані за користування кредитними коштами, та штрафні санкції за порушення виконання зобов`язань. У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги та банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку.
Таким чином, у разі пред`явлення банком до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України строк повернення неохопленої попередніми періодами заборгованості за кредитним договором вважається таким, що настав, а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, вказаною досудовою вимогою про погашення заборгованості Банк реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, чим змінив строк виконання самого зобов`язання, оскільки вказану вимогу позичальник отримала 14 липня 2015 року та мала б її виконати протягом 31 дня.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України 2004 року).
 
Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.
 
Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд в порушення вимог статей 212-215, 303-304 ЦПК України 2004 року не перевірив правильність встановлення місцевим судом обставин справи, що мають значення для вирішення спору, не врахував зазначених вимог матеріального права, не дослідив належним чином зібраних доказів, зокрема розрахунку заборгованості за кредитним договором і не звернув уваги на те, що банк реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, після якого не мав права нараховувати відсотки за користування кредитними коштами. 
На стадії касаційного розгляду справи суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, та переоцінювати докази у справі з огляду на положення статті 400 ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 частини третьої та частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Оскільки апеляційним судом порушено вищенаведені норми процесуального права, що призвело до неможливості встановити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, ухвалене цим судом рішення не може вважатися законними і обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд. 
Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин та вимог закону.
Рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в касаційному порядку не оскаржувалося, тому Верховним Судом не переглядалося.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Апеляційного суду міста Києва від 16 серпня 2017 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати і направити справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.                       
                              
ГоловуючийВ. С. Висоцька    Судді:А. І. Грушицький     І. В. Литвиненко    В. В. Сердюк   І. М. Фаловська |