ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року 
м. Київ

Справа № 916/3200/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Катеринчук Л.Й. - головуюча, Банаська О.О., Васьковського О.В.
за участі секретаря судового засідання Лавринчук О.Ю. 

учасники справи:
ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ"
боржник - Публічне акціонерне товариство "Туристично-Виробнича фірма "Чорне Море"
кредитор - Публічне акціонерне товариство "Сбербанк"
представники - адвокат Алюніна О.О. (довіреність від 08.04.2019), адвокат Крячковська І.М. (довіреність від 01.02.2019)
кредитор - Публічне акціонерне товариство "Імексбанк"
кредитор - Національний банк України
кредитор - Публічне акціонерне товариство "Ринок Малиновський"
кредитор - Публічне акціонерне товариство "Спецавтоматика"
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Розвиток"
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-будівельне агентство "Промбуд"
кредитор - Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Примор`є"
кредитор - Головне управління ДФС в Одеській області
розпорядник майна - арбітражний керуючий Каленіченко Сергій Григорович
розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Туристично-Виробнича фірма "Чорне Море" 
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 
від 20.05.2019
у складі колегії суддів: Богатир К.В. (головуючий), Аленін О.Ю., Лавриненко Л.В.
та ухвалу Господарського суду Одеської області (про розгляд грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Сбербанк")
від 11.03.2019 
у складі судді Грабован Л.І.  
та ухвалу Господарського суду Одеської області (за результатами попереднього засідання в частині внесення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Сбербанк") 
від 20.03.2019
у складі судді Грабован Л.І. 
у справі № 916/3200/17 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ"
про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Туристично-Виробнича фірма "Чорне Море "
ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
1. 26.06.2019 поштовим відправленням, направленим на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Туристично-Виробнича фірма "Чорне Море" (далі - ПАТ "ТВФ "Чорне море", скаржник) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою №26/06-01 від 26.06.2019 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2019, ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.03.2019 (про розгляд грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Сбербанк") та ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.03.2019 (за результатами попереднього засідання в частині внесення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Сбербанк") у справі №916/3200/17 в порядку статей 286-288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та клопотало про поновлення строку на касаційне оскарження.
2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/3200/17 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.08.2019.
3. У зв`язку з відпусткою судді Погребняка В.Я. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/3200/17 визначено колегію суддів у складі: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Банасько О.О., Пєсков В.Г., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2019, а ухвалою Верховного Суду від 30.08.2019 у зазначеному складі колегії суддів поновлено ПАТ "ТВФ "Чорне Море" строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у справі №916/3200/17 за касаційною скаргою ПАТ "ТВФ "Чорне Море" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2019, ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.03.2019 (про розгляд грошових вимог ПАТ "Сбербанк") та ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.03.2019 (за результатами попереднього засідання в частині внесення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог ПАТ "Сбербанк") та призначено розгляд касаційної скарги на 12.09.2019 о 10:30.
4. В судовому засіданні 12.09.2019 суддею Верховного Суду Пєсковим В.Г. подано заяву про самовідвід у розгляді справи №916/3200/17 в порядку статті 35 ГПК України, а Ухвалою Верховного Суду від 12.09.2019 зазначену заяву судді Пєскова В.Г. про самовідвід задоволено; справу №916/3200/17 передано на повторний автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів для розгляду касаційної скарги ПАТ "ТВФ "Чорне Море" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2019, ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.03.2019 (про розгляд грошових вимог ПАТ "Сбербанк") та ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.03.2019 (за результатами попереднього засідання в частині внесення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог ПАТ "Сбербанк"); розгляд справи відкладено на 19.09.2019 о 16:45.
5. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ПАТ "ТВФ "Чорне Море" у справі №916/3200/17 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Банасько О.О., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2019, а ухвалою від 18.09.2019 Верховний Суд у зазначеному складі прийняв справу №916/3200/17 до провадження, ухвалив розглянути касаційну скаргу ПАТ "ТВФ "Чорне Море" на постанову апеляційного суду від 20.05.2019, ухвалу суду першої інстанції від 11.03.2019 (про розгляд грошових вимог ПАТ "Сбербанк") та ухвалу суду першої інстанції від 20.03.2019 (за результатами попереднього засідання в частині внесення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог ПАТ "Сбербанк") у справі №916/3200/17 у судовому засіданні, яке призначено ухвалою Верховного Суду 12.09.2019 на 19.09.2019 о 16:45.
6. Від ПАТ "Сбербанк" (далі - банк, ПАТ "Сбербанк") надійшов відзив на касаційну скаргу ПАТ "Туристично-виробничої фірми "Чорне море".
ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення
7. Ухвалою підготовчого засідання суду від 07.02.2018, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 та Постановою Верховного Суду від 04.09.2018, відкрито провадження у справі №916/3200/17 за заявою кредитора ТОВ "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ" про визнання банкрутом ПАТ "ТВФ "Чорне Море"; визнано вимоги ТОВ "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ" до ПАТ "ТВФ "Чорне Море" на суму 1 624 000 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника ПАТ "ТВФ "Чорне Море"; розпорядником майна боржника ПАТ "ТВФ "Чорне Море" призначено арбітражного керуючого Каленіченка С.Г.
8. 06.03.2018 ПАТ "Сбербанк" звернулося із заявою за вих. №3644/4/28-2 від 05.03.2018 про визнання кредиторських вимог до ПАТ "ТВФ "Чорне Море" на суму 1 326 831 678, 42 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.
8.1. Ухвалою від 11.03.2019 Господарський суд Одеської області визнав грошові вимоги ПАТ "Сбербанк" до ПАТ "ТВФ "Чорне Море" (код ЄДРПОУ 02573556) на суму 1 125 864 995, 25 грн. із задоволенням у четверту чергу та на суму 200 963 159, 17 грн. у шосту чергу задоволення вимог кредиторів.
8.2. Місцевим судом встановлено, що 15.07.2011 між ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії", яким у подальшому змінено найменування на ПАТ "Сбербанк", та ПрАТ "ФК "Чорноморець" укладено договір про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО, відповідно до пункту 1.1. якого ПАТ "Сбербанк" відкриває ПрАТ "ФК "Чорноморець" мультивалютну відновлювальну кредитну лінію та на підставі додаткових угод до цього договору окремими частинами надає ПрАТ "ФК "Чорноморець" кредитні кошти у порядку та на умовах, визначених цим договором. Крім того, місцевим судом встановлено, що Договорами про внесення змін №2 від 19.03.2012, №3 від 21.06.2012, №5 від 26.02.2013, №6 від 26.04.2013, №7 від 28.08.2013, №8 від 29.08.2013, №9 від 24.09.2013, №11 від 31.03.2014, №12 від 30.04.2014, №13 від 12.12.2014 вносились зміни до договору про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011.
8.3. Місцевий суд, дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши доводи сторін, встановив таке:
- відповідно до пункту 1 договору від 26.02.2013 про внесення змін №5 до договору про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011, укладеного між ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" та ПрАТ "ФК "Чорноморець", належне виконання останнім зобов`язань по цьому договору забезпечується в тому числі іпотекою нежилих приміщень торговельного комплексу загальною площею 6 705, 9 кв.м., що належить майновому поручителю АТ "ТВФ "Чорне Море" на праві власності та іпотекою будівель готельного комплексу загальною площею 11 914, 3 кв.м., що належать майновому поручителю АТ "ТВФ "Чорне Море" на праві власності;
- відповідно до пункту 2.1. договору від 26.04.2013 про внесення змін №6 до договору про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011, належне виконання останнім зобов`язань по цьому договору забезпечується в тому числі іпотекою нежилих приміщень торговельного комплексу загальною площею 6 705, 9 кв.м., що належить майновому поручителю АТ "ТВФ "Чорне Море" на праві власності та іпотекою будівель готельного комплексу загальною площею 11 914, 3 кв.м., що належать майновому поручителю АТ "ТВФ "Чорне Море" на праві власності;
- рішенням Господарського суду Одеської області від 09.02.2016 у справі №916/4693/15 частково задоволено первісний позов; стягнуто з ПрАТ "ФК "Чорноморець" на користь АТ "Сбербанк" 36 773 937, 32 доларів США - заборгованості за тілом кредиту, 5 578 283, 28 доларів США - відсотків за користування кредитом з 15.07.2014 до 02.11.2015; пеню за прострочення сплати процентів та кредиту на суму 20 000 000 грн. та 182 700 грн. судового збору; в решті первісного позову відмовлено; у задоволенні зустрічного позову відмовлено;
- 19.12.2011 між АТ "ТВФ "Чорне Море" та ПАТ " Сбербанк" укладено іпотечний договір, відповідно до пункту 1.1. якого в забезпечення виконання зобов`язань ПрАТ "ФК "Чорноморець" за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО, ПАТ "ТВФ "Чорне Море" передало ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" в іпотеку майно, зазначене в пункті 3.1. цього договору;
- за результатами перевірки інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №111546676 від 24.01.2018 та №111545499 від 24.01.2018 власником нерухомого майна, яке перебувало в іпотеці, на підставі свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів значився ПАТ "Сбербанк". Водночас, судом встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 27.09.2018 у справі №916/280/18 за позовом ПАТ "ТВФ "Чорне Море" до відповідачів: Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Хоми А.С., ПАТ "Сбербанк" про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, визнання недійсними та скасування актів державного виконавця про реалізацію предметів іпотеки №55124343/18 від 19.01.2018 щодо реалізації предмета іпотеки, визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, та визнання за ПАТ "ТВФ "Чорне Море" права власності на нерухоме майно, відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
8.4. Місцевий суд встановив, що 26.04.2013 між ПАТ "Сбербанк" та АТ "ТВФ "Чорне Море" укладено договір поруки (зі змінами, внесеними Договорами №1 від 28.08.2013, №2 від 31.03.2014, №4 від 30.12.2014), відповідно до пункту 2.1. якого ПАТ "ТВФ "Чорне Море" поручилось перед ПАТ " Сбербанк" за зобов`язаннями, які передбачені основним договором та не були виконані ПрАТ "Футбольний Клуб "Чорноморець". Водночас, місцевий суд зазначив, що пунктом 4.1. договору передбачено, що ПрАТ "ФК "Чорноморець" та АТ "ТВФ "Чорне Море" відповідають перед ПАТ " Сбербанк" як солідарні боржники, ПАТ "ТВФ "Чорне Море" відповідає перед ПАТ " Сбербанк" в тому ж обсязі, що і ПрАТ "ФК "Чорноморець", до того моменту, поки всі зобов`язання за основним договором не будуть виконані повністю. Також, пунктом 5.1.1. зазначеного договору передбачено, що ПАТ " Сбербанк" має право у разі невиконання ПрАТ "ФК "Чорноморець" своїх зобов`язань за основним договором пред`явити свої вимоги безпосередньо до ПАТ "ТВФ "Чорне Море". Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 17.07.2017 у справі №916/4591/15, яке набрало законної сили, стягнуто з ПАТ "ТВФ "Чорне Море" на користь ПАТ "Сбербанк" заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 та на підставі договору поруки від 26.04.2013 на суму 42 352 220, 60 дол. США та 45 773 758, 97 грн., на примусове виконання зазначеного рішення видано наказ від 31.07.2017.
8.5. Місцевий суд, з посиланням на абзаци 4, 7 частини 1 статті 1, частину 1 статті 2, абзац 2 частини 2, частину 6 статті 23, статті 24, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статтю 509, статтю 526, частини 1, 2 553, частини 1, 2 статті 554, статті 611, 629, частину 1 статті 1054 ЦК України, дійшов висновків, що твердження боржника щодо вже фактично звернутого стягнення на предмет іпотеки та отримання ПАТ "Сбербанк" нерухомого майна у порядку, передбаченому статтею 49 Закону України "Про іпотеку", є необґрунтованим, оскільки за рахунок предмета іпотеки відбулося лише часткове погашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44ЮО від 15.07.2011, зобов`язання за цим договором, позичальником, у якому був боржник, у повному обсязі не виконано, що має наслідком визнання грошових вимог у банкрутстві. 
Розгляд справи в суді апеляційної інстанції та прийняте ним рішення 
9. Постановою від 20.05.2019 Південно-західний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ПАТ "ТВФ "Чорне Море" залишив без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.03.2019 про визнання грошових вимог ПАТ "Сбербанк" та ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.03.2019 за результатами попереднього засідання залишив без змін.
9.1. Апеляційний суд, перевіривши обставини, встановлені місцевим судом та дослідивши наявні в матеріалах справи докази зазначив, що вирішуючи спір, місцевий суд належним чином дослідив та надав оцінку поданим сторонами доказам та дійшов правильного висновку про те, що за рахунок предмета іпотеки відбулося лише часткове погашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44ЮО від 15.07.2011, тоді як зобов`язання, передбачені договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44ЮО від 15.07.2011, у повному обсязі не виконано. 
9.2. Апеляційний суд зазначив, що боржником окрім ухвали Господарського суду Одеської області від 11.03.2019 про визнання грошових вимог ПАТ "Сбербанк", також оскаржувалась ухвала Господарського суду Одеської області від 20.03.2019 за результатами попереднього засідання. Водночас, апеляційний суд звернув увагу на те, що в оскаржуваній ухвалі від 20.03.2019 за результатами попереднього засідання, суд першої інстанції фактично не розглядав грошові вимоги ПАТ "Сбербанк", а лише зазначив про їх розгляд та визнання ухвалою суду від 11.03.2019. Разом з тим, суд зазначив, що доводи ПАТ "ТВФ "Чорне Море" не спростовують висновків, викладених в ухвалах Господарського суду Одеської області від 11.03.2019 та 20.03.2019 у справі №916/3200/17, а будь-яких інших доводів, які є підставою для задоволення апеляційних скарг та скасування оскаржуваних судових рішень в порядку статей 277-279 ГПК України, скаржником не наведено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність порушень норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права при винесенні господарським судом ухвали від 11.03.2019 про визнання грошових вимог ПАТ "Сбербанк". 
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ
Доводи скаржника (ПАТ "ТВФ "Чорне море")
10. Скаржник доводив, що судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті рішення про включення вимог ПАТ "Сбербанк" до четвертої черги вимог кредиторів на суму 1 125 864 995, 25 грн., та до шостої черги вимог кредиторів на суму 200 963 159, 17 грн. не враховано, що внаслідок звернення ПАТ "СБЕРБАНК" стягнення на предмети іпотеки, банк фактично задовольнив свої грошові вимоги до АТ "ТВФ "Чорне море", і, незважаючи на укладений договір поруки, грошові вимоги ПАТ "СБЕРБАНК" до боржника відповідно до Закону про банкрутство у будь-якому разі повинні відноситись до забезпечених вимог. Водночас, скаржник зазначив, що у випадку невиконання боржником (ПрАТ "ФК "Чорноморець") основного кредитного зобов`язання кредитор (ПАТ "СБЕРБАНК") мало би отримати задоволення своїх вимог, передбачених статтею 7 Закону України "Про іпотеку", в процедурі банкрутства, але виключно за рахунок проданого в ліквідаційній процедурі предмета забезпечення, оскільки незалежно від їх розміру вимоги ПАТ "СБЕРБАНК" за своєю правовою природою є забезпеченим кредитором. Разом з тим, ПАТ "СБЕРБАНК" на момент порушення провадження у справі про банкрутство, вже фактично звернув стягнення на предмети іпотеки та отримав об`єкти у порядку статті 49 Закону України "Про іпотеку" у власність, тим самим фактично задовольнив свої грошові вимоги.
10.1. Скаржник аргументував, що зобов`язання ПрАТ "ФК "Чорноморець" перед ПАТ "СБЕРБАНК" забезпечені не тільки іпотекою та порукою ПАТ "ТВФ "Чорне море", а також іпотекою третіх осіб. За таких обставин, відповідно до частини 4 статті 591 ЦК України, ПАТ "СБЕРБАНК" має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна ПрАТ "ФК "Чорноморець", як боржника за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011.
Доводи інших учасників справи
11. У відзиві ПАТ "Сбербанк" зазначено, що рішення Господарського суд Одеської області від 17.07.2017 про стягнення з ПАТ "ТВФ "Чорне море" ґрунтується на вимозі стягнення заборгованості відповідно до укладеного кредитного договору та договору поруки від 26.04.2013, а не стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки. 
11.1. У відзиві банку зазначено, що посилання скаржника на наявність права у банку звернутись до позичальника для погашення заборгованості за рахунок іншого майна не відповідає дійсності та суперечить чинному законодавству. Водночас, посилаючись на статті 526, 553, 554 ЦК України, представник банку у відзиві зазначив, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом з тим, на дату звернення з відповідною заявою із грошовими вимогами до ПАТ "ТВФ "Чорне море" заборгованість позичальника та боржника не погашена, виконавче провадження щодо боржника у справі №916/3200/16 триває, так як рішення суду не виконано в повному обсязі, тому ПАТ "ТВФ "Чорне Море" та ПрАТ "ФК "Чорноморець" залишаються зобов`язаними перед банком до повного виконання зобов`язань за основним договором.
НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 
12. Цивільний кодекс України (в редакції станом на 26.04.2013 - дату укладення договору поруки)
Частина 1 статті 553 - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Частина 2 статті 553 - порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Частина 3 статті 553 - поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Частина 1 статті 554 - у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Частина 2 статті 554 - поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Частина 3 статті 554 - особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Частина 1 статті 559 - порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. 
Частина 4 статті 591 - якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.
13. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"
Частина 1 статті 23 - конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.
Частина 6 статті 23 - кредитор, вимоги якого визнані боржником чи господарським судом, має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів, визнаних боржником та розпорядником майна. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.
Частина 2 статті 25 - у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження. За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 22 цього Закону. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, черговість задоволення кожної вимоги. Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу та може бути предметом мирової угоди. Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі при спрощеному порядку розгляду справи про банкрутство. Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня). Внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів здійснюється виключно за наслідками перегляду ухвали господарського суду в апеляційному та касаційному порядку або за нововиявленими обставинами, а також у разі правонаступництва.
14. Господарський процесуальний кодекс України
Частина 1 статті 74 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частина 1 статті 236 - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
15. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про неправильне застосування судами положень частини 4 статті 591 ЦК України, статті 23 Закону про банкрутство.
А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права 
16. Виходячи з приписів частини 6 статті 23 та частини 2 статті 25 Закону про банкрутство, обов`язком господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, є розгляд у судовому засіданні усіх спірних вимог конкурсних кредиторів, в тому числі щодо яких були заперечення боржника та які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. Конкурсний кредитор зобов`язаний подати суду у тридцятиденний строк не тільки заяву з кредиторськими вимогами, але й документи, які їх обґрунтовують. У справі про банкрутство суд здійснює оцінку поданих кредитором на підтвердження його грошових вимог доказів на предмет їх повноти, належності та достатності для підтвердження дійсності таких вимог.
17. За змістом частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.
Відповідно до положень статей 553, 554, 626 ЦК України, за договором поруки, який є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та поручителем; поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 
Тобто договір поруки укладається кредитором і поручителем на забезпечення виконання боржником основного зобов`язання та інших зобов`язань, що випливають з кредитного договору. Обсяг зобов`язань поручителя в порівнянні із зобов`язаннями основного боржника може бути обмежено умовами договору поруки.
18. Як встановлено судами попередніх інстанцій, 26.04.2013 між ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" та АТ "ТВФ "Чорне Море" укладено договір фінансової поруки (зі змінами, внесеними Договорами №1 від 28.08.2013, №2 від 31.03.2014, №4 від 30.12.2014), відповідно до пункту 2.1. якого ПАТ "ТВФ "Чорне Море" поручилось перед ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" за зобов`язаннями, які передбачені основним договором та не були виконані ПрАТ "Футбольний Клуб "Чорноморець". 
19. Пунктом 4.1. договору передбачено, що ПрАТ "ФК "Чорноморець" та АТ "ТВФ "Чорне Море" відповідають перед ПАТ " Сбербанк" як солідарні боржники, ПАТ "ТВФ "Чорне Море" відповідає перед ПАТ " Сбербанк" в тому ж обсязі, що і ПрАТ "ФК "Чорноморець", до моменту повного виконання всіх зобов`язань за основним договором.
Отже, скаржник взяв на себе обов`язок нести солідарну відповідальність за зобов`язаннями боржника за основним договором до повного виконання умов такого договору. 
20. Верховний Суд вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що ПАТ "СБЕРБАНК" задовольнив свої грошові вимоги на момент порушення провадження у справі про банкрутство шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки, оскільки судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 17.07.2017 у справі №916/4591/15, яке набрало законної сили, стягнуто з ПАТ "ТВФ "Чорне Море" на користь ПАТ "Сбербанк" заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 та на підставі договору поруки від 26.04.2013 на суму 42 352 220, 60 доларів США та 45 773 758, 97 грн., і на примусове виконання зазначеного рішення видано наказ від 31.07.2017. Разом з тим, стягнення на предмет іпотеки та отримання ПАТ "Сбербанк" нерухомого майна у порядку, передбаченому статтею 49 Закону України "Про іпотеку", лише частково погасило заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44ЮО від 15.07.2011, а зобов`язання за договором у повному обсязі не виконано, сума заборгованості в повному обсязі боржником не сплачена. Зобов`язання за Договором поруки 26.04.2013 між боржником та ПАТ "Сбербанк" не припинилися. 
Відтак, з урахуванням положень частини 2 статті 554, статті 627 ЦК України, пунктів 4.1., 5.1.1 Договору поруки від 26.04.2013 №1, суди дійшли правильних висновків щодо обґрунтованості заяви про визнання та включення кредиторських вимог ПАТ "Сбербанк" до реєстру вимог кредиторів ПАТ "ТВФ "Чорне Море", оскільки припинення зобов`язань за договором іпотеки третіх осіб не означає припинення в цілому зобов`язань боржника за договором фінансової поруки щодо того ж кредитного договору. 
21. Відповідно до статті 559 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких дія договору поруки припиняється, а кредитор втрачає право на звернення до поручителя з відповідними вимогами. 
Разом з тим, скаржником не наведено таких підстав під час розгляду справи в місцевому та апеляційному господарських судах те не надано належних та допустимих доказів, в розумінні статей 76-77 ГПК України, щодо припинення фінансової поруки в повному обсязі за договором 26.04.2013, з врахуванням змін та доповнень до нього. 
22. В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін. Аналізуючи мотивацію постановлених судами рішень крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Суд зазначає про належне виконання покладеного на суд обов`язку щодо мотивації прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, оскільки обґрунтування щодо відхилення доводів скаржника ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права та демонструє справедливий та однаковий підхід до заслуховування доводів сторін у даній справі.
А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги 
23. Верховний Суд вважає необґрунтованими доводи скаржника, про те, що судами не враховано тих обставин, що боржник у справі був одночасно іпотекодавцем і вимоги банку були частково задоволені за рахунок отримання у власність предметів іпотеки за наслідком вчинення виконавчих дій щодо стягнення заборгованості за кредитним договором 15.07.2011 та договором поруки 26.04.2013 у справі №916/4591/15, а решта вимог, на думку скаржника, повинна включатися до реєстру вимог кредиторів позачергово, незалежно від розміру вимог такі вимоги банку за своєю природою є забезпеченими. 
Колегія суддів касаційного суду зазначає, що судами при розгляді спірних грошових вимог було встановлено часткове погашення вимог банку у виконавчому провадженні за рахунок предмета іпотеки, тому вимоги у решті заявлених грошових вимог обґрунтовано включено до четвертої черги грошових вимог боржника, як такі, що випливають із його зобов`язань за чинним договором фінансової поруки 26.04.2013. Зазначене, підтверджує правильність висновків судів про включення їх до реєстру вимог кредиторів у четверту та шосту чергу згідно статті 25 Закону про банкрутство.
24. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що встановлення фактичних обставин включення ПАТ "Сбербанк" до реєстру вимог кредиторів третіх осіб, які були майновими поручителями АТ "ФК "Чорноморець" у процедурі їх банкрутства чи звернення з позовною вимогою про звернення стягнення на майно до такої особи, не має наслідком припинення зобов`язань боржника за кредитним договором 15.07.2011, за яким боржник у даній справі надав фінансову поруку. Тому банк вправі одночасно заявити вимоги до кожного з фінансових чи заставних поручителів за кредитним договором і тільки фактичне задоволення цих вимог поручителями (фінансовими, майновими) може мати наслідком зменшення грошових вимог за кредитним договором, та, відповідно, виключення їх зі складу грошових вимог у процедурі банкрутства окремого фінансового поручителя основного боржника. 
Також, доводи скаржника, зазначені в пунктах 10-10.1. описової частини даної постанови, є необґрунтованими з підстав, зазначених у пунктах 16-22 мотивувальної частини постанови.
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
25. З огляду на зазначене та відсутність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішень судами попередніх інстанцій, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та залишення без змін постановлених рішень апеляційного та місцевого судів. 
В. Судові витрати 
26. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Туристично-Виробнича фірма "Чорне Море" залишити без задоволення.
2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2019, ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.03.2019 (про розгляд грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Сбербанк") та ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.03.2019 (за результатами попереднього засідання в частині внесення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Сбербанк") у справі №916/3200/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Л.Й. Катеринчук
Судді                                                                                              О.О. Банасько
                                                                                                          О.В. Васьковський