Постанова
Іменем України
 
13 листопада 2019 року
м. Київ
 
справа № 695/2754/16-ц
провадження № 61-25749св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у складі судді Таратіна В. О. від 06 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області у складі колегії суддів: Василенко Л. І., Карпенко О. В.,                       Бородійчука В. Г., від 03 жовтня 2017 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2016 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів. 
 
Позовна заява мотивована тим, що 08 жовтня 2015 року між ним та                        ОСОБА_2 було укладено договір підряду, предметом якого є виконання робіт по благоустрою пляжної зони по АДРЕСА_1 .
 
На виконання умов договору він заплатив, а відповідач отримав в якості попередньої оплати грошові кошти в сумі 45 600 грн, що підтверджується відповідною розпискою. 
У зв`язку з тим, що відповідач своєчасно не розпочав обумовлену договором роботу, він відмовився від цього договору та 09 липня 2016 року направив відповідачу цінним листом з описом вкладення письмову вимогу, в якій просив повернути кошти в сумі 45 600 грн в семиденний строк та яку відповідач отримав 15 липня 2016 року.
Враховуючи, що він вжив всі можливі заходи досудового врегулювання спору, проте відповідач його вимоги проігнорував, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 45 600 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат.
 
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
 
Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області                             від 06 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі                           45  600 грн.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у зв'язку з невиконанням відвідачем умов договору підряду, він зобов'язаний повернути позивачу грошові кошти в сумі 45 600 грн, отримані ним в якості передоплати за цим договором.
 
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 03 жовтня 2017 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06 червня 2017 року залишено без змін.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що наданий ОСОБА_2 на підтвердження виконання умов договору підряду від 08 жовтня 2015 року договір від 12 жовтня 2015 року, укладений ним з товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Текс», предметом якого є виконання робіт по благоустрою вказаної пляжної зони, не є доказом належного виконання умов договору, укладеного між сторонами по справі, оскільки не містить переліку робіт та їх об'єм. Відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували фактвиконання ним спірних робіт по благоустрою саме належної позивачу земельної ділянки із зазначенням їх переліку та конкретизацією щодо їх обсягу та об`єму. Необґрунтованими є посилання відповідача на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема безпідставна, на думку останнього, відмова суду у задоволенні його заяви про відкладення розгляду справи.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
 
У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого  суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,   ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.  
 
Касаційна скарга мотивована тим, що позивач, відмовившись підписувати акт прийому-передачі виконаних по договору підряду робіт, не зазначив про конкретні недоліки цих робіт. Суд першої інстанції порушив право відповідача на участь у судовому засіданні, а тому останній не мав змоги подати клопотання про проведення будівельно-технічної експертизи. Позивач не довів невиконання відповідачем умов договору підряду. 
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.
 
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Справа передана до Верховного Суду.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 07 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
ОСОБА_1 . є власником земельної ділянки площею0,3784 га в                                       с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області, на якій розташоване нежитлове приміщення.
 
08 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір підряду на виконання робіт по благоустрою пляжної зони по                             АДРЕСА_1 .
 
В той же день ОСОБА_2 написав розписку про отримання від                       ОСОБА_1 45 600 грн у якості передплати виконання робіт по благоустрою пляжної зони (а.с. 5).
 
Факт укладання договору сторони визнають.
 
12 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Текс» укладено договір № 147, предметом якого є благоустрій пляжної зони, яка знаходиться за адресою: с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області (а.с. 74).
 
У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 протягом 9 місяців не розпочав виконувати роботи, передбачені договором підряду, 09 липня 2016 року ОСОБА_1 направив йому вимогу про повернення грошових коштів у сумі 45 600 грн, яка була ним отримана 15 липня 2016 року, що підтверджується його особистим підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 4).
 
Відповідно до акту № 1 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Текс» 24 листопада 2015 року передало виконані послуги з благоустрою пляжної зони, а                      ОСОБА_2 прийняв ці роботи на загальну суму 130 000 (а.с. 73).
 
Матеріали справи містять акт приймання-передачі виконаних робіт № 1                      від 25 листопада 2015 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився його підписувати (а.с. 72).

Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
 
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Згідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
 
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:                                        1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
 
Положеннями статті 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
 
Згідно із частиною першою статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
 
Відповідно до частини першої статті 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.
 
Згідно із частиною третьою статті 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору в повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
 
Право замовника на односторонню відмову від договору підряду встановлене нормою частини другої статті 849 ЦК України, відповідно до якої якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
 
Відповідно до статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник протягом одного місяця ухиляється від прийняття виконаної роботи, підрядник має право після дворазового попередження продати результат роботи, а суму виторгу, з вирахуванням усіх належних підрядникові платежів, внести в депозит нотаріуса, нотаріальної контори на ім`я замовника, якщо інше не встановлено договором.
 
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею  61 ЦПК України 2004 року.
 
Вирішуючи спір, суди виходили з того, що у зв`язку з невиконанням                         ОСОБА_2 умов договору підряду, предметом якого є виконання робіт по благоустрою пляжної зони по АДРЕСА_1 , він зобов`язаний повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 45 600 грн, отримані ним в якості передплати за цим договором.
 
З урахуванням встановлених судами обставин та наданих сторонами доказів, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі                              45 600 грн, отримані ним в якості передплати за договором підряду, оскільки матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_2 виконав роботу відповідно до договору від 08 жовтня 2015 року, а ОСОБА_1 цю роботу прийняв.
 
За відсутності в матеріалах справи доказів, що ОСОБА_2 протягом 9 місяців, тобто розумного строку, розпочав виконувати роботи, передбачені договором підряду, ОСОБА_1 відповідно до положень частини другої статі 849 ЦК України мав право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
 
Доводи відповідача про те, що він виконав умови договору підряду, однак позивач безпідставно не підписав акт прийняття-передачі робіт                                      від 25 листопада 2015 року колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки саме ОСОБА_2 був відповідальним перед ОСОБА_1 за результат роботи, а не товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Текс».
 
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів ухилення ОСОБА_1 від прийняття виконаної роботи та передбаченого статтею 853 ЦК України дворазового повідомлення підрядником замовника про необхідність прийняти виконану за договором роботу. 
 
Крім того, обґрунтовуючи належне виконання зобов`язання за спірним договором, ОСОБА_2 надав акт приймання-передачі виконаних субпідрядником робіт на суму 130 000 грн, проте умовами спірного договору сторони погодили оплату робіт у розмірі 45 600 грн. При цьому матеріали справи не містять відомостей про внесення сторонами змін до спірного договору чи звернення ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з вимогою щодо компенсації надмірно сплачених субпідряднику коштів або внесення змін до договору підряду.
 
Суд касаційної інстанції в силу вимог статті 400 ЦПК України позбавлений можливості встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Разом із тим суд апеляційної надав належну правову оцінку доводам відповідача щодо порушення, на його думку, судом першої інстанції його права на участь у судовому засіданні, вказавши, що відповідач особисто та його представники неодноразово не з'являлись у судові засідання та просили відкласти розгляд справи (26 грудня 2016 року, 19 січня 2017 року, 21 лютого 2017 року та 26 квітня 2017 року), будучи належним чином повідомленими про час та місце такого розгляду, у зв'язку із чим судом вживались, передбачені законом заходи з метою розгляду справи в установлений законом строк.
 
Судові рішення першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням судами обставин, що мають значення для справи, відповідністю висновків судів обставинам справи, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Таким чином доводи касаційної скарги про порушення судами норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими.
 
Інші доводи касаційної скарги були предметом розгляду судів та додаткового правового аналізу не потребують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками судів, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.
 
Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Ухвалою суду касаційної інстанції від 06 грудня 2017 року зупинено виконання рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області                               від 06 червня 2017 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування цього судового рішення, його виконання підлягає поновленню.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області                               від 06 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області                     від 03 жовтня 2017 року - без змін.
 
Поновити виконання рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06 червня 2017 року.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                            О. В. Білоконь

О. М. Осіян 

Н. Ю. Сакара