ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року 
м. Київ

Справа №  5016/1284/2012(5/45) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників сторін:
скаржника (Компанія "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД") - адвокат Щербак І.І.
скаржника (Компанії "БЕЛЬМОНТ ІНДАСТРІЗ ІНК.") - адвокат Фасулакі П.Є.
ліквідатор - Сербін І.І.
ТОВ "ТД "Аннона" - адвокат Панченко С.В.
АТ "ВТБ Банк" - Гуртовий В.В., 
прокурор Генеральної прокуратури України - Томчук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Компанії "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" (POIZANTER HOLDINGS LTD) та Компанії "БЕЛЬМОНТ ІНДАСТРІЗ ІНК." (BELMONT INDUSTRIES INC.)
на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду 
від 03.06.2019
у справі № 5016/1284/2012(5/45)
за заявою Відкритого акціонерного товариства "Малярно-ізоляційне підприємство "Райдуга"
до Публічного акціонерного товариства "Миколаївський суднобудівний завод "ОКЕАН"
про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2012 за заявою Відкритого акціонерного товариства "Малярно-ізоляційне підприємство "Райдуга" порушено провадження у справі №5016/1284/2012(5/45) про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Миколаївський суднобудівний завод "Океан" (далі ПАТ "МСЗ "Океан").

2. Постановою Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2015,    залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.12.2016 ПАТ "МСЗ "Океан" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором боржника Сербін Ірину Іванівну .

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції 

3. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016 у справі №5016/1284/2012(5/45) затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 1 758 938 506,67 грн.

4. Не погодившись з постановленою ухвалою суду, компанія "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" подала на неї апеляційну скаргу.

5. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 22.04.2019, роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 22.04.2019 подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань. Одночасно скаржнику поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016 у справі №5016/1284/2012(5/45).

6. Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 у даній справі апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою закрито.

Надходження касаційних скарг до Верховного Суду

7. 25.06.2019 Компанія "БЕЛЬМОНТ ІНДАСТРІЗ ІНК." (BELMONT INDUSTRIES INC.) звернулась через Південно-західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду із касаційною скаргою № 61 від 24.06.2019 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 у справі № 5016/1284/2012(5/45), підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Компанії "БЕЛЬМОНТ ІНДАСТРІЗ ІНК." (BELMONT INDUSTRIES INC.) у справі                        № 5016/1284/2012(5/45) визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 09.08.2019.

9.  28.06.2019 Компанія "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" (POIZANTER HOLDINGS LTD) звернулась через Південно-західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду із касаційною скаргою № 27-06/19-02 від 27.06.2019 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 у справі                                                               № 5016/1284/2012(5/45), підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

10. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Компанії "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" (POIZANTER HOLDINGS LTD) у справі                           № 5016/1284/2012(5/45) визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 09.08.2019.

11. 15.07.2019 касаційну скаргу Компанії "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" (POIZANTER HOLDINGS LTD) № 27-06/19-02 від 27.06.2019 та касаційну скаргу Компанії "БЕЛЬМОНТ ІНДАСТРІЗ ІНК." (BELMONT INDUSTRIES INC.) № 61 від 24.06.2019 разом зі справою                                           № 5016/1284/2012(5/45) надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

12. Ухвалою Верховного Суду від 13.08.2019 відкрито касаційні провадження у справі № 5016/1284/2012(5/45) за касаційними скаргами Компанії "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" (POIZANTER HOLDINGS LTD) № 27-06/19-02 від 27.06.2019 та Компанії "БЕЛЬМОНТ ІНДАСТРІЗ ІНК." (BELMONT INDUSTRIES INC.) № 61 від 24.06.2019 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2019, об`єднано в одне касаційне провадження касаційні провадження за касаційною скаргою Компанії "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" (POIZANTER HOLDINGS LTD) № 27-06/19-02 від 27.06.2019 та за касаційною скаргою Компанії "БЕЛЬМОНТ ІНДАСТРІЗ ІНК." (BELMONT INDUSTRIES INC.) № 61 від 24.06.2019 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 у справі № 5016/1284/2012(5/45); розгляд касаційної скарги призначено на 21.08.2019 о 10 год. 00 хв.

13.  21.08.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява Компанії "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" (POIZANTER HOLDINGS LTD) № 21-08/19-01 від 21.08.2019 про відвід колегії суддів від розгляду справи № 5016/1284/2012(5/45).

14. В ухвалі від 21.08.2019 Верховний Суд (колегія суддів: Білоус В.В. - головуючий, Жуков С.В., Ткаченко Н.Г.) дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу колегії суддів та зупинив провадження у справі № 5016/1284/2012(5/45) до вирішення питання про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г. суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому статтею 39 та частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

15. За наслідками автоматизованого розподілу заяву Компанії "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" (POIZANTER HOLDINGS LTD) № 21-08/19-01 від 21.08.2019 про відвід колегії суддів від розгляду справи № 5016/1284/2012(5/45), на підставі витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2019, передано судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Губенко Н.М.

16. Ухвалою Верховного Суду від 22.08.2019 (суддя - Губенко Н.М.) у зв`язку з відсутністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності колегії суддів, у задоволенні заяви Компанії "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" (POIZANTER HOLDINGS LTD) № 21-08/19-01 від 21.08.2019 про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г. від розгляду справи № 5016/1284/2012(5/45) відмовлено.

17. Ухвалою Верховного Суду від 22.08.2019 поновлено провадження у справі № 5016/1284/2012(5/45) за касаційними скаргами Компанії "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" (POIZANTER HOLDINGS LTD) № 27-06/19-02 від 27.06.2019 та Компанії "БЕЛЬМОНТ ІНДАСТРІЗ ІНК." (BELMONT INDUSTRIES INC.) № 61 від 24.06.2019 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2019; призначено розгляд касаційних скарг Компанії "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" (POIZANTER HOLDINGS LTD) та Компанії "БЕЛЬМОНТ ІНДАСТРІЗ ІНК." (BELMONT INDUSTRIES INC.)  на 01.10.2019 о 10:45.

18. Компанією "БЕЛЬМОНТ ІНДАСТРІЗ ІНК." (BELMONT INDUSTRIES INC.) 01.10.2019 подано заяву про відвід судді Ткаченко Н.Г. від розгляду справи № 5016/1284/2012(5/45). 

19. Вказана заява мотивована тим, що, на думку заявника, в судовому засіданні 21.08.2019 суддя Ткаченко Н.Г. проінформувала учасників судового засідання, що вона не є фахівцем щодо правових відносин та судового захисту інвестицій, фінансового права, банківських розрахунків, тощо. 

20. У судовому засіданні 01.10.2019 представники скаржників підтримали заявлений відвід.

21. Представники ТОВ "ТД "Аннона", АТ "ВТБ Банк", ліквідатор, прокурор в судовому засіданні 01.10.2019 заперечили проти вказаної заяви про відвід.

22. Окрім того, представники ТОВ "ТД "Аннона", ліквідатор, прокурор зазначили про те, що обставини викладені в заяві про відвід не відповідають дійсності.

23. Ухвалою Верховного Суду від 01.10.2019 залишено без розгляду заяву Компанії "БЕЛЬМОНТ ІНДАСТРІЗ ІНК." (BELMONT INDUSTRIES INC.) про відвід судді Ткаченко Н.Г. від розгляду справи № 5016/1284/2012(5/45).

Короткий зміст вимог касаційних скарг з узагальненими доводами осіб, які подали касаційні скарги.

24. Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Компанією "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" (POIZANTER HOLDINGS LTD) та Компанією "БЕЛЬМОНТ ІНДАСТРІЗ ІНК." (BELMONT INDUSTRIES INC.) подано касаційні скарги, в яких останні просять скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

25. Касаційні скарги мотивовано наступним.

25.1 Суд апеляційної інстанції не звернув уваги на умови договору іпотеки б/н від 10.06.2010, які передбачають, що договір іпотеки створює іпотеку, що зберігає силу на предмет іпотеки та залишається повністю дійсним та чинним упродовж періоду забезпечення, тобто до повної сплати та повного виконання всіх забезпечених зобов`язань у відповідності з умовами кожного кредитного договору і не скасовується в результаті будь-якого часткового виконання забезпечених зобов`язань.

25.2 Фактично, без повідомлення іпотекодержателя, господарським судом Миколаївської області затверджено реєстр вимог кредиторів без включення до нього компанії "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД", чим порушено права скаржника, а тому суд апеляційної інстанції протиправно закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою компанії "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД".

25.3 Суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не врахував порушення ліквідатором норм статті 98 Закону України ''Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом''.

25.4 Закриття оскаржуваною ухвалою апеляційного провадження за заявою компанії "БЕЛЬМОНТ ІНДАСТРІЗ ІНК." про приєднання до апеляційної скарги компанії "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" на ухвалу господарського суду від 23.06.2016 у справі №5016/1284/2012(5/45) є порушенням права особи яка подала заяву про приєднання, на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції, яким було вирішено питання про її права, інтереси та обов`язки.

25.5 Посилання суду апеляційної інстанції на те, що компанія "БЕЛЬМОНТ ІНДАСТРІЗ ІНК." у 2016 вже скористалась правом на оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016 в частині її виключення з реєстру не відповідає дійсності, оскільки ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 апеляційну скаргу компанії "БЕЛЬМОНТ ІНДАСТРІЗ ІНК." на вказану ухвалу суду першої інстанції повернуто без розгляду. 

26. Представники скаржників в судовому засіданні 01.10.2019 підтримали касаційні скарги з підстав викладених в них.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

27. Ліквідатором подано відзив на касаційні скарги, в якому останній просить касаційні скарги залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції у даній справі залишити без змін.

28. Представники ТОВ "ТД "Аннона", ліквідатор, прокурор в судовому засіданні 01.10.2019 заперечили проти касаційних скарг.

29. Представник АТ "ВТБ Банк" в судовому засіданні 01.10.2019 залишив касаційні скарги на розсуд суду.

Позиція Верховного Суду

30. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення  представників сторін, обговоривши доводи касаційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

31. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

32. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

33. Згідно статті 1 Закону України ''Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом'' (в редакції, чинній станом на момент постановлення оскаржуваної ухвали, далі Закон про банкрутство) учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство. Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника. Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

34. Особливості та порядок звернення з кредиторськими вимогами до боржника визначені статтями 23-25 Закону про банкрутство.

35. Статтею 23 Закону про банкрутство визначено порядок пред`явлення кредиторами вимог до боржника у справі про банкрутство, провадження у якій здійснюється за загальною процедурою. Конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

36. Згідно частини 8 статті 23 Закону про банкрутство розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

37. Судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

37.1 На підтвердження своїх доводів про те, що компанія "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" є забезпеченим кредитором у справі №5016/1284/2012(5/45) про банкрутство ПАТ "МСЗ "Океан", компанія "Пойзантер Холдінгз ЛТД" надала договір іпотеки нерухомого майна від 10.06.2010, укладений між компанією "Пойзантер Холдінгз ЛТД" (іпотекодержатель) та ВАТ "Вадан Ярдс Океан" (ПАТ "МСЗ "Океан", іпотекодавець).

37.2 Відповідно до умов вищезазначеного договору, для забезпечення належного та своєчасного виконання іпотекодавцем договору строкової кредитної лінії № 1 від 19.05.2009 (з подальшими змінами та доповненнями до нього, внесеними відповідними додатковими угодами; сукупна сума кредиту за яким не перевищує 15 000 000 євро) та договору строкової кредитної лінії № 5 від 14.06.2007 (з подальшими змінами та доповненнями до нього, внесеними відповідними додатковими угодами; сума кредиту за яким не перевищує 45 000 000 євро), іпотекодавець передає іпотекодержателю в першочергову іпотеку з найвищим пріоритетом весь предмет іпотеки (будівлі та споруди, квартири, база відпочинку, земельна ділянка).

37.3  10.01.2013 до Господарського суду Миколаївської області звернулась компанія "Бельмонт Індастріз ІНК" з вимогами до ПАТ "МСЗ "Океан" на суму 5 119 438,83 доларів США та 56 025 808,52 Євро.

37.4 В підтвердження кредиторських вимог компанії "Бельмонт Індастріз ІНК" зазначалось, що 17.02.2012 між нею та компанією "Пойзантер Холдінгз ЛТД" укладено: договір цесії (відступлення права вимоги), згідно з пунктом 2.1. договору відступлення 5-3, компанія "Пойзантер Холдінгз ЛТД" безумовно, безвідклично та повністю відступила компанії "Бельмонт Індастріз ІНК" усі свої права за договором строкової кредитної лінії № 5 від 14.06.2007 (сума 45 000 000 євро); договір цесії (відступлення права вимоги), згідно з пунктом 2.1. договору відступлення 1-3, компанія "Пойзантер Холдінгз ЛТД" безумовно, безвідклично та повністю відступила компанії "Бельмонт Індастріз ІНК" усі свої права за договором строкової кредитної лінії № 1 від 19.05.2009 (сума 15 000 000 євро).

38. Згідно абзацу 9 статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель - кредитор за основним зобов`язанням.

39. У статті 24 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

40. Судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що тлумачення абзацу 9 статті 1, статті 24 Закону України "Про іпотеку" дозволяє зробити висновок, що: іпотекодержателем може бути тільки особа, яка є кредитором за основним зобов`язанням. Це пов`язано з тим, що для іпотеки є характерною така властивість як слідування, оскільки іпотека слідує за основним зобов`язанням з метою його забезпечення; для відступлення прав за іпотечним договором необхідним є вчинення правочину в письмовій формі з нотаріальним посвідченням; Законом України "Про іпотеку" не передбачено існування конструкції "абстрактної" іпотеки, при якій іпотека існує поза зв`язком із забезпеченням основного зобов`язання. Тобто, законодавством не допускається такої конструкції, коли суб`єктом права вимоги за основним договором буде один суб`єкт, який набув право вимоги внаслідок відступлення, а іпотекодержателем - інший суб`єкт, адже призначенням іпотеки є забезпечення основного зобов`язання. (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.12.2018 у справі №758/3453/16-ц).

41. Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки у компанії "Пойзантер Холдінгз ЛТД" відсутнє право вимоги за кредитним договором, в забезпечення яких укладено договір іпотеки, то компанія "Пойзантер Холдінгз ЛТД" також не може бути іпотекодержателем за ним.

42. З огляду на викладене, доводи скаржників (пункт 25.1 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими.

43. Доводи скаржників (пункт 25.2 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

43.1 Пунктом 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

43.2 До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

43.3 Враховуючи викладене, а також те, що компанія "Пойзантер Холдінгз ЛТД" передала компанії "Бельмонт Індастріз ІНК" свої права вимоги грошового зобов`язання до боржника, то суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що в силу приписів статті 1 Закону про банкрутство вона не може мати статус кредитора ПАТ "МСЗ "Океан".

43.4 Відповідно до частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

43.5 Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

43.6 Судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

43.7 Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.  В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

43.8 Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі пункту 4 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

43.9 Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

43.10 Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17).

43.11 Враховуючи викладене, а також те, що компанія "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД"  не має статусу сторони чи учасника справи про банкрутство ПАТ "МСЗ "Океан", рішення стосовно його прав та обов`язків оскаржуваною ухвалою не приймалось, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що права компанії "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" не порушені, а відтак остання не має права на апеляційне оскарження ухвали суду.

44. Щодо доводів скаржників (пункт 25.3 постанови) колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зазначити таке.

44.1 Закон прямо не визначає певний вичерпний перелік дій ліквідатора для завершення ліквідаційної процедури, визначені тільки основні дії, що дозволяють сформувати ліквідаційну масу та задовольнити вимоги кредиторів. Судовою практикою, в постановах Верховного Суду у справі №927/1191/14 від 14.02.2018, у справі №904/5948/16 від 08.05.2018, у справі №905/2727/16 від 23.05.2018, у справі №904/4863/13 від 06.06.2018, визначено принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора. 

44.2 Так, відповідно до зазначеної практики, обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

44.3 Крім того, відповідно до частини 3 статті 98 Закону України ''Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом'' під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

44.4 Згідно частини 4 статті 40 Закону України ''Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом'' у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

44.5 Згідно частини 11 статті 41 Закону України ''Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом'' дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

44.6 Відповідно до частини 3 статті 300 Господарського процесуального кодексу України у суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

44.7 Разом з тим, із змісту ухвали Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016 у справі №5016/1284/2012(5/45) та оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції не вбачається про розгляд судами попередніх інстанцій скарг на дії (бездіяльність) ліквідатора.

44.8 З огляду на викладене, доводи скаржників, (пункт 25.3 постанови) колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не приймаються і не розглядаються.

45. Доводи скаржників (пункт 25.4 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

45.1 Згідно частини ч 1 статті 265 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право приєднатися до апеляційної скарги, поданої особою, на стороні якої вони виступали. До апеляційної скарги мають право приєднатися також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

45.2 Судом апеляційної інстанції встановлено, що заява компанії "Бельмонт Індастріз ІНК" про приєднання до апеляційної скарги компанії "Пойзантер Холдінгз ЛТД" фактично мотивована лише тим, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016 у справі № 5016/1284/2012(5/45) було протиправно виключено її з реєстру вимог кредиторів, разом з тим, в заяві компанії "Бельмонт Індастріз ІНК" не наведено обґрунтування, яким чином не включення компанії "Пойзантер Холдінгз ЛТД" до реєстру вимог кредиторів впливають на права, інтереси та (або) обов`язки компанії "Бельмонт Індастріз ІНК".

45.3 З огляду на те, що саме приєднання до апеляційної скарги є взаємопов`язаним із правом на апеляційне оскарження і похідним від нього та враховуючи, що таке приєднання можливе лише за наявності права на апеляційне оскарження у особи яка подає апеляційну скаргу, за наявності правомірного висновку суду апеляційної інстанції про необхідність закриття провадження за вказаною апеляційною скаргою у зв`язку із відсутністю права на апеляційне оскарження ухвали суду, в даному конкретному випадку, не підлягає розгляду судом апеляційної інстанції і заява компанії "Бельмонт Індастріз ІНК" про приєднання до апеляційної скарги компанії "Пойзантер Холдінгз ЛТД".  

46. Доводи скаржників (пункт 25.5 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

46.1 Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 апеляційну скаргу компанії "Бельмонт Індастріз ІНК" на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016 у справі № 5016/1284/2012(5/45) повернуто без розгляду.

46.2 Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що вищезазначена ухвала суду апеляційної інстанції у касаційному порядку не була оскаржена.

46.3 З огляду на викладене, судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що компанія "Бельмонт Індастріз ІНК" у 2016 вже скористалась правом на оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016 в частині її виключення з реєстру.    

46.4 Згідно частини 1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами.

46.5 Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

46.6 Разом з тим, повернення без розгляду апеляційної скарги не позбавляло  компанію "Бельмонт Індастріз ІНК" права на повторне звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою. 

47. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

48. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Росії") щодо реалізації права на справедливий суд (пункту 1 статті 6 Конвенції): "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

49. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 

50. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційних скаргах не спростовують обґрунтованого та правомірного висновку суду апеляційної інстанції.

51. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

52. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні. 

53. Оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідає.

54. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі. 

55. Вказані вимоги судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали були дотримані.   

56. Оскільки підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційних скарг покладається на скаржників.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційні скарги Компанії "ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД" (POIZANTER HOLDINGS LTD) № 27-06/19-02 від 27.06.2019 та Компанії "БЕЛЬМОНТ ІНДАСТРІЗ ІНК." (BELMONT INDUSTRIES INC.) № 61 від 24.06.2019 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 у справі № 5016/1284/2012(5/45) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 у справі № 5016/1284/2012(5/45) залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                  В. В. Білоус

Судді                                                                                                               С. В. Жуков

                                                                                                        Н. Г. Ткаченко