ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року 
м. Київ

Справа №  905/2297/16 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
О. О. Мамалуй - головуючий, О. М. Баранець, В. І. Студенець
обов`язки секретаря судового засідання за дорученням головуючого судді у судовій колегії здійснює помічник судді - Т.М. Зварич,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.08.2019
у складі колегії суддів: В. О. Фоміна- головуючий, О. В. Шевель, В. В. Лакіза
та на рішення господарського суду Донецької області від 07.11.2018
у складі колегії суддів: Н. В. Величко- головуючий, І. К. Чорненька, С. С. Тарапата
за позовом приватного акціонерного підприємства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"
до регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України
про визнання переважного права оренди та зміну пункту договору
за участю представників учасників:
позивача:            Омельченко О.О.
відповідача:     не з`явилися 
третьої особи:  не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", позивач) звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області  (далі - відповідач) про:

- визнання за ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" переважного права оренди цілісного майнового комплексу ДП підприємства "Укрмеханобр" на новий термін шляхом визнання судом укладеним договору оренди №240 від 14.07.2005 в редакції станом на 31.07.2016 на новий термін до 31.03.2021;

- зміну пункту 10.1 розділу 10 договору оренди №240 від 14.07.2005 шляхом його викладення у наступній редакції: "Строк дії договору оренди продовжено до 31.03.2021".

Позов мотивовано наявністю у ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" переважного права на укладення договору оренди №240 від 14.07.2005 на новий термін та права на звернення до суду з вимогою про внесення змін до вказаного договору оренди з метою приведення  договору у відповідність з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Позивач, посилаючись на лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №3242-10/10473-07 від 11.04.2016 вказав на те, що зазначений лист не містить належного обґрунтування щодо недоцільності пролонгації договору оренди та подальшого використання орендованого майна для власних потреб його власником.

Крім того, позивач вказує, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України не приймало жодного рішення (наказ, доручення, розпорядження) щодо подальшого використання орендованого майна для власних потреб та недоцільності пролонгації договору оренди № 240.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття
Рішенням господарського суду Донецької області від 07.11.2018 у справі №905/2297/16, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.08.2019, позовні вимоги  задоволено частково. Визнано за ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" переважне право оренди цілісного майнового комплексу Державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" на п`ять років до 14.07.2020. Змінено пункт 10.1 розділу 10 "Строк чинності, умови зміни та припинення договору" договору оренди № 240 від 14.07.2005 шляхом його викладення у наступній редакції: "Строк дії договору оренди продовжено до 14.07.2020". В іншій частині позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Судові рішення мотивовані переважним правом оренди позивача, сумлінним виконанням позивачем умов договору оренди, використанням позивачем орендованого майна і своєчасною сплатою орендної плати та відсутністю доказів направлення позивачеві за три місяці до закінчення терміну дії договору оренди № 240 письмового повідомлення власника про намір використовувати орендоване майно для власних потреб.

Крім того, суд вказує на відсутність рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо подальшого використання орендованого майна для власних потреб  та недоцільності пролонгації договору оренди №240.

Також, суд першої інстанції зазначив, що фактично термін дії договору оренди від 14.07.2005 № 240 закінчився 14.07.2015 і протягом місяця з 14.07.2015 по 14.08.2015 від Регіонального відділення Фонду державного майна по Донецькій області або Міністерства економічного розвитку і торгівлі України  не було заяв відносно припинення договору оренди № 240, а Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області вчинено дії направлені на продовження орендних відносин з ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча", а саме укладено договір № 1 від 21.07.2015, договір № 2 від 27.11.2015 та договір № 3 від 16.03.2016, що періодично продовжували дію договору оренди № 240 з 14.07.2015 по 31.07.2016 у спосіб, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки термін дії договору оренди № 240 після його закінчення 14.07.2015 мав бути продовжений на строк не менше ніж п`ять років, а саме до 14.07.2020.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

Скарга мотивована тим, що судами не враховано той факт, що договір оренди № 240 від 14.07.2005 припинив свою дію 31.07.2016 та неправомірно встановлено наявність переважного права у позивача на укладення договору оренди.

Крім того, відповідач зазначає, що законодавством не передбачено обов`язку власника державного орендованого майна надавати пояснення щодо наміру його використання для власних потреб.

Відповідач наголошує на тому, що суд вийшов за межі позовних вимог, фактично визнаючи недійсними договори про внесення змін до договору оренди.

Також відповідач вказує на порушення судами правил підсудності.

4. Позиції інших учасників справи

Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Позивач наголошує на тому, що Міністерством економічного розвитку і торгівлі України надано згоду на продовження договору оренди цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" строком на 5 років.

Крім того, позивач зазначає про те, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України вказує на дві взаємовиключні підстави, з яких відмовляє позивачеві в продовженні строку договору оренди цілісного майнового комплексу це - порушення орендарем умов договору та намір використовувати майно для власних потреб.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

14 липня 2005 року між Фондом державного майна  (орендодавець) та ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (орендар) укладено договір оренди № 240/5338 цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" (далі - договір № 240), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр", склад і вартість якого визначено відповідно до наведених акта оцінки, протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства, складеного станом на 30.06.2005, вартість орендованого майна становить 6181,8 тис. грн, у тому числі основні засоби без капітальних інвестицій за залишковою вартістю - 4341,3 тис. грн, нематеріальні активи за залишковою вартістю - 1840,5 тис. грн.

Станом на 30.06.2005 проведено оцінку цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр", вартість майна, що використовується орендарем визначено в сумі 812,8 тис. грн (Акт оцінки цілісного майнового комплексу).

Згідно з п. 1.2 договору оренди оборотні матеріальні засоби в сумі 812,8 тис. грн орендар викуповує на підставі договору купівлі-продажу, що укладається одночасно з підписанням цього договору.

За договором купівлі-продажу матеріальних оборотних засобів цілісного майнового комплексу науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" до позивача від відповідача перейшло у власність майно - оборотні матеріальні засоби, які входили до складу цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" згідно з актом оцінки цілісного майнового комплексу підприємства.

У пункті 1.3 договору сторони домовилися, що у зв`язку з перевищенням, кредиторської заборгованості над сумою залишку коштів у касі та на розрахункових рахунках у банках, суми дебіторської заборгованості підприємства, грошові кошти в сумі 1474,2 тис. грн передаються орендарю для погашення кредиторської заборгованості державного підприємства.

Після укладання цього договору орендар приєднує до свого майна підприємство в установленому порядку (п. 1.4 договору оренди).

Відповідно до п. 1.5 договору цей договір є підставою для виникнення в разі приватизації підприємства пріоритетних прав орендаря на довгострокову оренду земельних ділянок, на яких розміщене підприємство, з наступним викупом цієї ділянки відповідно до законодавства.

Орендар виступає правонаступником усіх прав та обов`язків реорганізованого державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" відповідно до передавального балансу (п. 1.6 договору оренди).

Згідно з п. 10.1 договору оренди, цей договір укладений строком на 5 років, що діє з 14.07.2005 до 14.07.2010 включно.

У пункті 10.6 договору сторони домовилися, що після закінчення строку дії договору оренди, договір може бути продовжений шляхом укладення додаткової угоди.

До договору оренди сторонами укладалися додаткові угоди, якими сторони змінювали строк дії договору, орендну плату.

Додатковою угодою № 319 від 30.07.2010 сторони погодили викласти п. 10.1 договору в редакції:  "цей договір діє з 14.07.2005 до 14.07.2015.

Листом від 04.02.2015 № 10, з огляду на закінчення строку дії договору 14.07.2015, а також необхідність проведення оцінки об`єкта оренди відповідно до вимог ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" для пролонгації договору, відповідач просив позивача повідомити про намір щодо подальшого використання об`єкта оренди.

Судами встановлено, що позивач листом від 10.02.2015 № 05/422 повідомив відповідача про намір продовжити строк дії договору оренди на 5 років - до 14.07.2020.

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України надало погодження на передачу цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" в оренду терміном на 5 років без права викупу та передачі в суборенду за умови відсутності на момент здачі в оренду податкової застави на це майно та за умови, що це майно не перебуває під судовими арештами (лист Мінекономрозвитку України №3242-06/15217-03 від 13.05.2015), про що відповідач повідомив позивача листом №10-16-9642 від 22.05.2015.

Крім того, листом від 14.07.2015 №11-06-02-05270 відповідач повідомив позивача про надання Мінекономрозвитку України згоди на пролонгацію договору оренди строком на 5 років, а також повідомив про необхідність проведення оцінки орендованого майна з огляду на положення ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у зв`язку з чим просив позивача в триденний термін з моменту отримання даного листа надати кандидатури членів комісії з оцінки майна, та направив примірник договору №1 до договору оренди.

Наказом відповідача від 30.07.2015 № 00622 призначено інвентаризацію майна цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" станом на 31.07.2015 - дату оцінки об`єкта оренди; визначено комісію з інвентаризації майна цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр".

Як вбачається з листа відповідача від 18.11.2015 №11-06-02-06410, інвентаризація майна цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" проведена 31.07.2015, результати якої оформлено Зведеним актом від 31.08.2015. Крім того, 11.09.2015 у Регіональному відділенні Фонду державного майна відбулося засідання комісії з оцінки вартості зазначеного державного майна, що оформлено Протоколом № 1, який підписаний всіма членами комісії з оцінки згідно з наказом регіонального відділення від 30.07.2015 №00622.

21 липня 2015 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" укладено договір № 1 про внесення змін до договору оренди від 14.07.2005 №240 ЦМК ДНВП "Укрмеханобр", яким: продовжено строк дії договору оренди №240 до 30.11.2015; зобов`язано орендаря, в термін, визначений діючим законодавством, провести інвентаризацію державного майна ЦМК ДНВП "Укрмеханобр" станом на 31.07.2015; одночасно з проведенням інвентаризації зобов`язано орендаря здійснити станом на 31.07.2015 аудиторську перевірку щодо правильності формування вартості орендованого державного майна, що входить до складу ЦМК ДНВП "Укрмеханобр", руху державних основних засобів та амортизаційного фонду на ЦМК ДНВП "Укрмеханобр"; зобов`язано орендодавця, на підставі акта оцінки, складеного станом на 31.07.2015 визначити розмір орендної плати за базовий місяць оренди - липень 2015 року, з одночасним внесенням змін до договору оренди № 240 в частині вартості орендованого державного майна, що входить до складу ЦМК ДНВП "Укрмеханобр", та розміру орендної плати; зобов`язано орендодавця визначити різницю між розміром орендної плати, яку орендар сплачував на момент підписання договору №1 до договору оренди № 240, та розміром орендної плати, що буде визначена на підставі акта оцінки: - зобов`язано орендодавця, з урахуванням визначеної різниці донарахувати орендну плату з 14 липня 2015 року - місяць, починаючи з якого здійснюється перерахунок орендної плати та послідуючі місяці оренди до моменту внесення змін до договору оренди № 240, визначених п. 13.3. цього договору; зобов`язано орендаря, після донарахування орендодавцем орендної плати, перерахувати донараховану суму до державного бюджету протягом 1 (одного) місяця після внесення змін, визначених п. 13.4 договору оренди № 240.

З метою підготовки до оцінки ЦМК ДНВП "Укрмеханобр", визначення складу необоротних матеріальних та нематеріальних активів, що входять до складу цілісного майнового комплексу "Укрмеханобр", визначення складу майна, що передається на утримання або зберігання орендарю Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області видано наказ №00622 від 30.07.2015.

Судами встановлено, що на виконання договору № 1 до договору оренди № 240, листа від 14.07.2015 №11-06-07-03270 та наказу №00622 від 30.07.2015 "Про оцінку об`єкта оренди - Державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр", позивачем проведено відповідні роботи та надано необхідні матеріали інвентаризації майна станом на 31.07.2015, укладено відповідні договори на проведення аудиту та експертної оцінки, проведено оплату виконаних робот з аудиту.

Листом від 18.11.2015 №11-06-02-06410 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області повідомило ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" про необхідність повторного проведення комплексу заходів щодо пролонгації договору оренди ЦМК ДНВП "Укрмеханобр" станом на 30.11.2015, включаючи інвентаризацію, обов`язковий аудит і експертну оцінку, на підставі негативної рецензії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 21.10.2015 щодо наданого експертного висновку, який "не в повній мірі відповідає стандартам і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, у разі усунення зазначених недоліків".

27 листопада 2015 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" підписано договір № 2 про внесення змін до договору оренди від 14.07.2005, яким продовжено строк дії договору оренди № 240 до 30.11.2015 та передбачені зобов`язання аналогічні умовам викладеним у договорі №1, з урахуванням зміщення строків дії договору оренди № 240.

Судами встановлено, що на виконання умов договору № 2, листа № 11-06-02-06410 та наказу №01016 від 27.11.2015 "Про оцінку об`єкта оренди - Державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" вдруге проведено інвентаризацію станом на 30.11.2015, укладено договори на проведення аудиту та експертної оцінки, проведено оплату виконаних робот з аудиту.

Листом від 24.02.2016 № 11-04-01029 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області повідомило ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" про необхідність проведення у третій раз комплексу заходів щодо пролонгації договору оренди ЦМК ДНВП "Укрмеханобр" станом на 31.03.2016, включаючи інвентаризацію, обов`язковий аудит і експертну оцінку на підставі негативної рецензії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 15.02.2016 щодо наданого експертного висновку, який "не в повній мірі відповідає стандартам і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, у разі усунення зазначених недоліків".

16 травня 2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" укладено договір №3 про внесення змін до договору оренди від 14.07.2005 № 240 ЦМК ДНВП "Укрмеханобр", яким продовжено строк дії договору оренди №240 до 31.07.2016 та передбачено зобов`язання аналогічні умовам викладеним у договорах №1 та №2 , з урахуванням зміщення строків дії договору оренди № 240.

На виконання умов договору № 3, листа №11-04-01029, наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області № 00220 від 18.03.2016 "Про оцінку об`єкта оренди - Державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр", ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" розпочало проведення інвентаризації станом на 31.03.2016.

20 квітня 2016 року ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" отримано листа № 3242-10/10473-07 від 11.04.2016 від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому останній, посилаючись на порушення виконання орендарем істотних умов договору та на положення ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", вказав про недоцільність пролонгації договору оренди № 240 від 14.07.2005.

29 квітня 2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" підписано договір № 4 про внесення змін до договору оренди № 240 ЦМК ДНВП "Укрмеханобр", яким викладено пункт 3.2. договору оренди № 240 в наступній редакції: орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць з урахуванням Закону України "Про Державний бюджет України» на відповідний бюджетний рік.

Позивач 05.05.2016 надав Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Донецькій області результати інвентаризації майна цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" станом на 31.03.2016.
Комісією з оцінки вартості майна ЦМК ДНВП "Укрмеханобр" взято до відома результати інвентаризації зазначеного державного майна станом на 31.03.2016 та висновки аудиторського звіту ТОВ "АК "ПАРТНЕР-АУДИТ", затверджено перелік майна, що входить до складу цілісного майнового комплексу, для його надання суб`єкту оціночної діяльності для здійснення незалежної оцінки.

Між позивачем, МПП "Виробнича фірма "НАУКТЕХПРОЕКТ" та відповідачем укладено договір № 47 від 18.05.2016 про надання послуг з оцінки необоротних активів.

31 травня 2016 року ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" отримало лист № 11-04-02836 від 26.05.2016 Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області про планування робіт по поверненню зазначеного державного майна з оренди до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, що унеможливлює виконання ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" наказу Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області від 18.03.2016 № 00220.

Позивач листом № 09/1602 від 02.06.2016 звернувся до відповідача про надання роз`яснень щодо листа № 11-04-02836 від 26.05.2016 та подальших дій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" для виконання наказу Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області від 18.03.2016 № 00220.

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України у листі № 3241-12/21866-07 від 15.07.2016 вказало ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" про незмінність своєї позиції та про те, що Міністерство листом від 11.04.2016 № 3242-09/10473-07 повідомляло Товариство про повернення орендованого майна до державної власності з метою використання комплексу для власних потреб. 

6. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Взаємовідносини сторін у даній справі регулюються нормами Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а також Законом України "Про управління об`єктами державної власності".

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. 

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. 

Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Юридичний аналіз вказаної статті дозволяє зробити висновок про те, що спеціальні норми регламентують здачу в оренду державного та комунального майна та в імперативному порядку визнають продовженим договір оренди на той же строк та на тих же умовах, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору оренди не заявить про припинення або зміну умов договору оренди.

Разом з тим, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди майна заперечував щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється, виходячи з системного тлумачення ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна". Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження строку дії такого договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення до нього змін.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 

Отже, якщо сторонами договору визначено процедуру можливого продовження строку дії договору оренди шляхом укладення нового договору оренди, то слід вважати, що саме таким чином має бути реалізоване право сторони на продовження дії договору згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна". Однак, самого права на пролонгацію договору оренди сторона позбавлена бути не може, оскільки воно гарантовано зазначеною нормою закону імперативно.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 17 вказаного Закону  строк оренди в договорі оренди державного майна може бути меншим, ніж визначений у цій нормі строк, лише за наявності про це пропозиції орендаря, а орендодавець позбавлений права зобов`язувати орендаря укладати договір оренди зазначеного майна на менший строк, ніж той, який визначений законом (5 років) або той, який запропонований орендарем.

Як встановлено судами попередніх інстанцій позивач листом від 10.02.2015 №05/422 повідомив відповідача про намір продовжити строк дії договору оренди на 5 років - до 14.07.2020.

Крім того, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України погодило передачу цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" в оренду терміном на 5 років (лист Мінекономрозвитку України №3242-06/15217-03 від 13.05.2015), про що відповідач повідомив позивача листом №10-16-9642 від 22.05.2015.

Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" Міністерство, у даному випадку, як уповноважений орган управління, надає орендодавцям об`єктів держаної власності згоду на оренду державного майна і пропозиції щодо умов договору оренди, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна та здійснення на орендованих підприємствах технічної політики в контексті завдань галузі.

Листом від 14.07.2015 №11-06-02-05270 відповідач повідомив позивача про надання Мінекономрозвитку України згоди на пролонгацію договору оренди строком на 5 років, а також повідомив про необхідність проведення оцінки орендованого майна з огляду на положення ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Тобто, до закінчення дії договору оренди та після закінчення  строку дії договору,  ні орендодавець, ні власник орендованого майна не зверталися із заявами до орендаря про припинення договору оренди у зв`язку з відмовою в пролонгації такого договору або у зв`язку з наміром використовувати зазначене майно для власних потреб.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області вчинено дії направлені на продовження орендних відносин з ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча", а саме укладено договір № 1 від 21.07.2015, договір № 2 від 27.11.2015 та договір №3 від 16.03.2016, щодо періодичного продовження дії договору оренди №240 з 14.07.2015 по 31.07.2016 на строк, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Суди попередніх інстанцій посилаються на рецензію Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз на звіт ТОВ "Експертно-консультативний центр" від 31.11.2015 "Про незалежну оцінку індивідуально визначеного майна - основних засобів, довгострокових активів, інших необоротних матеріальних активів та оборотних матеріальних засобів цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр", розташованих за адресою: 50074, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Демиденко, 2, що перебувають на балансі ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча", відповідно до якої звіт може бути віднесений до категорії таких, що у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що в цілому не вплинули на достовірність оцінки. 

Також суди посилаються на норми розділу 13 договору оренди від 14.07.2005 № 240 (зі змінами внесеними договорами №№1, 2, 3), якими передбачено обов`язок орендаря провести інвентаризацію державного майна Підприємства станом на 31.03.2016 та одночасно з проведенням інвентаризації здійснити аудиторську перевірку щодо правильності формування вартості орендованого майна.

Суд дійшов висновку, що відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" наявні підстави для продовження терміну дії договору оренди.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 28 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності.

Реалізація наданих позивачеві Законом України "Про оренду державного та комунального майна" прав, зокрема, права на пролонгацію договору, повинна гарантувати йому вільне володіння тими майновими правами, яких він уже набув в силу закону, що сприятиме юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси сторін спору та відповідатиме принципам застосування статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України та яка захищає майнові інтереси сторін до тієї ж міри, як право власності на речові права.

Зокрема, у справі "Стрейтч проти Сполученого Королівства" (Заява №44277/98), суд дійшов висновку, що заявника слід вважати особою, яка мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження строку оренди, і - в цілях статті 1 Першого протоколу - таке законне сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих йому муніципалітетом Дорчестера за орендним договором (пункт 35). 

Крім того, як зазначалось вище, відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Реалізацією переважного права є укладення договору оренди на новий строк зі встановленням умов за домовленістю сторін, а не його автоматичне продовження (поновлення).

Використання комплексу власником майна для власних потреб фактично унеможливлює в подальшому визнання за орендарем переважного права на оренду майна.

Суд повинен з`ясувати з якою метою буде використовуватися нерухоме майно, яке є предметом договору. У разі з`ясування, що майно буде знову передаватися в оренду, це свідчитиме про порушення власником вимог, встановлених ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

У листі від 11.04.2016 Міністерство економічного розвитку і торгівлі України з посиланням на ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", на порушення орендарем умов договору та з метою запобігання подальшому псуванню та знищенню орендованого майна, повідомило позивача про недоцільність пролонгації договору оренди.

Лише 15.07.2016 Міністерство економічного розвитку і торгівлі України листом №3241-12/21866-07 повідомило позивача про повернення орендованого майна до державної власності з метою використання майна для власних потреб.

Судами встановлено, що вказаний лист не містить належного обґрунтування подальшого використання орендованого майна для власних потреб його власником.

Крім того, суд апеляційної інстанції посилаючись на офіційний сайт Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (http://www.me.gov.ua/News) вказав, що 30.08.2018 оприлюднено інформацію щодо розірвання укладеного між Фондом державного майна України та ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" договору оренди ЦМК ДНВП "Укрмеханобр" та можливість проведення прозорого конкурсу щодо передачі в оренду або приватизації ДП "Укрмеханобр" у майбутньому.

Також судами попередніх інстанцій не встановлено неналежного виконання позивачем умов договору оренди, натомість встановлено, що позивач продовжує користуватися ЦМК ДНВП "Укрмеханобр" та своєчасно і в повному обсязі сплачує орендні платежі, які приймаються орендодавцем.  

ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" використовує ЦМК ДНВП "Укрмеханобр" для видобутку залізної руди на підставі повного пакету дозвільної документації, в тому числі спеціального дозволу на користування надрами № 3959 від 07.07.2006 на Родовище - Саксаганське (Кар"єр - "Півничний" (до горизонта - 160 м)), що дійсний до 07.07.2019, обставин скасування дозволу судами не встановлено.

Оскільки спеціальний дозвіл на користування надрами Родовища - Саксаганське наданий саме ПрАТ "ММК ім. Ілліча", суди дійшли висновку, що інші суб`єкти господарювання та Міністерство економічного розвитку і торгівлі України на даний час не мають можливості використовувати ЦМК ДНВП "Укрмеханобр" за призначенням.

Всі ці обставини в сукупності свідчать про те, судами попередніх інстанцій правомірно задоволено позовні вимоги позивача в частині визнання переважного права позивача на оренду цілісного майнового комплексу Державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр".

Враховуючи, що на дату закінчення строку дії договору оренди (14.07.2015) і протягом місяця після закінчення цього строку було відсутнє заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, позивач має право на продовження договору на той самий термін і на тих самих умовах і не може бути позбавлений права на пролонгацію договору оренди терміном на 5 років (пропозиції орендаря щодо меншого строку відсутні). Враховуючи, що сторони не реалізували такого права шляхом укладення договору оренди, як то передбачено умовами договору, та зважаючи, що між сторонами укладалися договори №1 від 21.07.2015, № 2 від 27.11.2015 та №3 від 16.03.2016 щодо періодичного продовження дії договору оренди №240 з 14.07.2015 по 31.07.2016, а не на той самий термін, як визначено Законом, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом змінення пункту 10.1 розділу 10 "Строк чинності, умови зміни та припинення договору" договору оренди № 240 від 14.07.2005 та викладення його у наступній редакції: "Строк дії договору оренди продовжено до 14.07.2020". 

Верховним Судом відхиляються доводи відповідача щодо припинення 31.07.2016 договору оренди № 240 від 14.07.2005 та відсутності переважного права у позивача на укладення договору оренди з огляду на вище вказане.

Також, Верховним Судом відхиляються доводи щодо відсутності обов`язку власника державного орендованого майна надавати пояснення щодо наміру його використання для власних потреб, оскільки суд повинен з`ясувати з якою метою буде використовуватися нерухоме майно, яке є предметом договору і при встановленні обставин, що майно буде знову передаватися в оренду, свідчитиме про порушення власником вимог, встановлених ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Доводи відповідача про те, що суд вийшов за межі позовних вимог відхиляються Верховним Судом, оскільки суд першої інстанції не визнавав недійсними договори про внесення змін до договору оренди. 

Також відповідач вказує на порушення судами правил підсудності, однак відповідно до ч. 1 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України справи господарським судом розглядаються за місцезнаходженням сторони, зобов`язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, а оскільки відповідно до спірного правочину обидві сторони мають визначені договором зобов`язання, позивач не позбавлений був права звернутися з позовом за місцезнаходженням позивача.

Доводи відповідача фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі, що не є компетенцією Верховного Суду, враховуючи вимоги ст. 300 Господарського процесуального кодексу України.

7. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги  

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд констатує, що суди попередніх інстанцій правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, тому підстави для зміни чи скасування судових рішень відсутні.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, що стали підставою для часткового задоволення позову відповідно до встановлених обставин.

8. Судові витрати

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі ст. 129  ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.  

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317  ГПК України, Верховний Суд 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 07.11.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 у справі №905/2297/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      О. О. Мамалуй

Суддя                                                                                          О. М. Баранець

Суддя                                                                                                 В. І. Студенець