ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
29 серпня 2019 року
м. Київ
Провадження № 11-350сап19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді Князєва В. С.,
судді-доповідача Анцупової Т. О.,
суддів Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Лященко Н. П., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., 
за участю секретаря судового засідання Яроша Д. В.,
учасники справи:
представник скаржниці - ОСОБА_1 ,
представник відповідача - Русакова Ілона Григорівна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на рішення Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) від 15 листопада 2018 року № 3500/0/15-18, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Третьої Дисциплінарної палати від 01 серпня 2018 року № 2476/3дп/15-18,
УСТАНОВИЛА:
Процедура
1. У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Великої Палати Верховного Суду зі скаргою, в якій просила:
- скасувати рішення Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 01 серпня 2018 року № 2476/3дп/15-18 «Про притягнення судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності»;
- скасувати рішення ВРП від 15 листопада 2018 року № 3500/0/15-18 «Про залишення без змін рішення Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 01 серпня 2018 року № 2476/3дп/15-18 про притягнення судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності» (далі також - оскаржуване рішення).
2. На обґрунтування скарги ОСОБА_2 вказала на те, що оскаржуване рішення ВРП та рішення Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 01 серпня 2018 року № 2476/3дп/15-18 підлягають скасуванню, оскільки вони не містять мотивів, з яких ВРП дійшла відповідних висновків про притягнення судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.
Скаржниця вважає, що в її діях відсутні ознаки порушення присяги судді або вчинення грубого дисциплінарного проступку. Водночас, на думку ОСОБА_2 , обставини та висновки, які містяться в зазначених рішеннях, є безпідставними та необґрунтованими.
На переконання ОСОБА_2 , приймаючи рішення про притягнення її до дисциплінарної відповідальності на підставі скарг Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП), Національного банку України (далі - НБУ), адвоката Самойленко А. О. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс консалт» (далі - ТОВ, ТОВ «Астерс консалт» відповідно), ВРПвийшла за межі своїх повноважень, оскільки висновки оскаржуваного рішення стосуються законності та обґрунтованості рішень суду першої інстанції. У зв`язку із цим скаржниця вважає, що ВРП фактично дала оцінку судовим рішенням судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2, а не діям цієї судді під час їх прийняття.
3. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 13 червня 2019 року відкрила провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення ВРП від 15 листопада 2018 року № 3500/0/15-18, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Третьої Дисциплінарної палати від 01 серпня 2018 року № 2476/3дп/15-18. Цією ж ухвалою відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про зупинення дії оскаржуваного рішення.
4. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 05 липня 2019 року призначила розгляд справи у судовому засіданні на 29 серпня 2019 року.
5. 05 серпня 2019 року до Великої Палати Верховного Суду від ВРП надійшов відзив, у якому вона просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні скарги.
6. 28 серпня 2019 року до Великої Палати Верховного Суду від ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення, в яких скаржниця, серед іншого, повідомила суд про зміну персональних даних (зміну прізвища з ОСОБА_2 на ОСОБА_2), у зв`язку з реєстрацією 05 липня 2019 року між нею та ОСОБА_5 шлюбу. Також у цих поясненнях скаржниця, посилаючись на вирок Малиновського районного суду міста Одеси від 04 липня 2019 року у кримінальному провадженні № 52016000000000411 від 02 листопада 2016 року, зазначила про правильність та законність ухвали слідчого судді ОСОБА_2 про скасування арешту на грошові кошти ТОВ «Девелопмент еліт».
Фактичні обставини, встановлені судом
7. Указом Президента України від 14 жовтня 2002 року № 926/2002 ОСОБА_2 призначена на посаду судді Солом`янського районного суду міста Києва строком на п`ять років, а Постановою Верховної Ради України від 16 квітня 2009 року № 1279-VI обрана суддею безстроково.
8. До ВРП 28 грудня 2017 року, 02 січня, 02 березня та 06 квітня 2018 року (вх. № 1450/0/13-17, 51/0/8-18, 2090/0/8-18, 3146/0/8-18) надійшли скарга адвоката Самойленко А. О. в інтересах ТОВ «Астерс консалт» та скарги НБУ, НАБУ, САП на дії судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 під час здійснення правосуддя у справах № 2-з-376/17 (провадження № 760/27582/17), № 760/120/18 (провадження № 1-кс/760/696/18), № 760/121/18 (провадження № 1-кс/760/697/18).
9. Скаржники зазначають про істотне порушення суддею ОСОБА_2 вимог процесуального законодавства (цивільного та кримінального) під час: розгляду питання щодо вжиття заходів забезпечення позову у справі № 2-з-376/17 (провадження № 760/27582/17) та ухвалення судового рішення у цій справі від 15 грудня 2017 року; розгляду клопотання ТОВ «Девелопмент еліт» про скасування арешту грошових коштів у кримінальному провадженні № 52016000000000411 від 02 листопада 2016 року (справа № 760/120/18, ухвала від 01 лютого 2018 року); розгляду клопотання ТОВ «Девелопмент еліт» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 52016000000000411 від 02 листопада 2016 року (справа № 760/121/18, ухвала від 07 лютого 2018 року).
10. Наведені порушення, на думку скаржників, полягають у втручанні в господарську діяльність юридичних осіб, указаних в ухвалі судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 від 15 грудня 2017 року у справі № 2-з-376/17 (провадження № 760/27582/17); умисному або внаслідок недбалості істотному порушенні норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило учасникам судового процесу реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання обов`язків; умисному або внаслідок недбалості незазначенні в судовому рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін щодо суті спору. Скаржники просять притягнути суддю Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.
11. Згідно з ухвалою Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 04 липня 2018 року                      № 2134/3дп/15-18 відкрито дисциплінарну справу стосовно судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 за дисциплінарними скаргами адвоката Самойленко А.О. в інтересах ТОВ «Астерс консалт» та НБУ, яку об`єднано з дисциплінарною справою стосовно цієї судді, відкритою ухвалою Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 16 травня 2018 року № 1407/3дп/15-18 за дисциплінарними скаргами НАБУ та САП.
12. Рішенням Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 01 серпня 2018 року № 2476/3дп/15-18 суддю Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до неї дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення судді з посади.
13. Під час розгляду дисциплінарної справи Третя Дисциплінарна палата ВРП установила таке. 
Щодо скарг НАБУ та САП
14. 21 грудня 2016 року детектив НАБУ під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52016000000000411 від 02 листопада 2016 року звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням, погодженим з прокурором САП, про арешт коштів на рахунку ТОВ «Девелопмент еліт» у сумі 185 000 000 грн, які надійшли як оплата від Одеської міської ради за нежитлові будівлі, розташовані в місті Одесі на вулиці Косівській, 2-Д.
15. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року, вказане клопотання задоволено, накладено арешт на майно - грошові кошти в сумі 185 000 000 грн, які перебувають на рахунку ТОВ «Девелопмент еліт», відкритому в Публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк «Південний» (далі - ПАТ «АБ «Південний»).
16. У період з 01 січня 2017 року по 03 січня 2018 року ТОВ «Девелопмент еліт» (його представниками) подано 61 клопотання до Солом`янського районного суду міста Києва про скасування арешту грошових коштів у сумі 185 000 000 грн, однак за результатами розгляду вказаних клопотань у їх задоволенні було відмовлено.
17. 03 січня 2018 року ТОВ «Девелопмент еліт» (його представниками) подано два ідентичні клопотання до Солом`янського районного суду міста Києва про скасування арешту зазначеного вище майна, які згідно з протоколами автоматизованого розподілу справ від 03 січня 2018 року передані на розгляд судді ОСОБА_2 (справа № 760/120/18, провадження № 1-кс/760/696/18 та справа № 760/121/18, провадження № 1-кс/760/697/18).
18. Водночас рішенням зборів суддів Солом`янського районного суду міста Києва від 11 січня 2018 року № 2/2018 скасовано спеціалізацію з розгляду подань, клопотань та заяв учасників кримінального провадження, які розглядаються суддями з метою реалізації судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (слідчі судді), у зв`язку з припиненням повноважень слідчих суддів, у тому числі ОСОБА_2 . Припинено з 15 січня 2018 року розподіл суддям таких подань, клопотань та заяв учасників кримінального провадження.
19. Суддею ОСОБА_2 у період з 15 січня по 19 березня 2018 року для здійснення повторного автоматизованого розподілу передано 45 справ та матеріалів, що перебували у її провадженні як слідчого судді та не розглянуті станом на 15 січня 2018 року, а 17 таких справ та матеріалів для здійснення повторного автоматизованого розподілу не передано. Серед справ, які не передано, справи № 760/120/18 (провадження № 1-кс/760/696/18) та № 760/121/18 (провадження № 1-кс/760/697/18).
20. У подальшому 01 лютого 2018 року слідчим суддею ОСОБА_2 постановлено ухвалу у справі № 760/120/18, якою скасовано арешт на майно, що був накладений ухвалою слідчого судді цього ж суду від 21 грудня 2016 року у кримінальному провадженні № 52016000000000411 від 02 листопада 2016 року, а саме на грошові кошти у сумі 92 340 718 грн, які розміщені на рахунку ТОВ «Девелопмент еліт», відкритому в ПАТ «АБ «Південний».
21. Зазначена ухвала мотивована наявністю договору від 09 січня 2018 року між             ТОВ «Девелопмент еліт» та Одеською міською радою, на підставі якого було змінено ціну договору купівлі-продажу об`єкта нерухомості із 185 000 000 грн на 90 000 000 грн без урахування ПДВ, та наявністю висновку експертизи КНДІСЕ від 24 жовтня 2017 року, яким визначено ринкову вартість об`єкта нерухомого майна - адміністративних будівель за адресою: місто Одеса, вулиця Косовська, 2-Д, що на 07 жовтня 2016 року могла становити 110 808 861 грн з урахуванням ПДВ або 92 340 718 грн без урахування ПДВ. Слідчий суддя ОСОБА_2, виходячи з висновків зазначеної експертизи, вважала, що підстави для накладення арешту на грошові кошти з метою забезпечення речових доказів відпали.
22. 02 лютого 2018 року слідчим суддею ОСОБА_2 за клопотанням представника ТОВ «Девелопмент еліт» Лисенка С. М. винесено ухвалу у справі № 760/120/18 про роз`яснення ухвали від 01 лютого 2018 року, якою роз`яснено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01 лютого 2018 року частково задоволено клопотання адвоката Лисенка С. М. в інтересах ТОВ «Девелопмент еліт» про скасування арешту, скасовано арешт на грошові кошти у сумі 92 340 718 грн, які розміщені на рахунку ТОВ «Девелопмент еліт», що був накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року у кримінальному провадженні № 52016000000000411 від 02 листопада 2016 року. В цій ухвалі також зазначено, що:
- слідчим суддею під час розгляду клопотання про скасування арешту та винесення ухвали від 01 лютого 2018 року, якою частково задоволено клопотання адвоката Лисенка С. М. в інтересах ТОВ «Девелопмент еліт» про скасування арешту, було враховано наявність договору про зміни № 1 від 09 січня 2018 року;
- ТОВ «Девелопмент еліт», ураховуючи обставини, викладені в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01 лютого 2018 року, та умови договору купівлі-продажу від 12 грудня 2016 року й договору про зміни № 1 від 09 січня 2018 року, зобов`язане спрямувати кошти, з яких скасований арешт, у сумі 92 340 718 грн, виключно на виконання умов договору про зміни № 1 від 09  січня 2018 року, здійснивши у такий спосіб перерахування вказаних коштів на користь Одеської міської ради;
- факт завдання матеріальної шкоди в межах кримінального провадження № 52016000000000411 від 02 листопада 2016 року на суму різниці між вартістю об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Косовська , 2-Д , що передбачена договором купівлі-продажу вказаного об`єкта від 12 грудня 2016 року, та ринковою вартістю вказаного об`єкта, що визначена у висновку експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 24 жовтня 2017 року, здійсненої експертами КНІДСЕ на підставі постанови детектива НАБУ від 24 листопада 2016 року, не вважається встановленим і доведеним на даній стадії кримінального провадження;
- висновок експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 24 жовтня 2017 року, здійсненої експертами КНІДСЕ на підставі постанови детектива НАБУ від 24 листопада 2016 року, на який слідчий суддя послався в ухвалі, не має встановленого значення на даній стадії кримінального провадження та більшу доказову силу, ніж інші докази.
23. 06 лютого 2018 року слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва Мозолевською О. М. задоволено клопотання прокурора САП про накладення арешту на майно, а саме грошові кошти в сумі 185 000 000 грн, які розміщені на рахунку ТОВ «Девелопмент еліт» у ПАТ «АБ «Південний», на строк проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52016000000000411 від 02 листопада 2016 року. Оголошено резолютивну частину ухвали (повний текст ухвали оголошено 09 лютого 2018 року).
24. Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 від 07 лютого 2018 року у справі № 760/121/18 скасовано арешт на майно, а саме: грошові кошти у сумі 92 340 718 грн, які розміщені на рахунку ТОВ «Девелопмент еліт» у ПАТ «АБ «Південний», що був накладений ухвалами слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року та 06 лютого 2018 року у кримінальному провадженні № 52016000000000411 від 02 листопада 2016 року.
25. Водночас Третя Дисциплінарна палата ВРП установила, що 07 лютого 2018 року під час розгляду поданого 03 січня 2018 року клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя ОСОБА_2, незважаючи на те, що заявлене клопотання стосувалося арешту, накладеного ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року, за результатами розгляду цього клопотання скасувала арешт на грошові кошти у сумі 92 340 718 грн, розміщені на рахунку ТОВ «Девелопмент еліт», відкритому у ПАТ «АБ «Південний», що був накладений ухвалами слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року та від 06 лютого 2018 року. При цьому питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді 21 грудня 2016 року, за ідентичним клопотанням, поданим 03 січня 2018 року, вже було вирішено суддею ОСОБА_2 1 лютого 2018 року.
Водночас питання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06 лютого 2018 року, було розглянуто суддею ОСОБА_2 на підставі усного клопотання представника ТОВ «Девелопмент еліт» під час судового засідання, тобто у встановленому законом порядку їй для вирішення не передавалось.
26. Оцінюючи дії ОСОБА_2 під час розгляду клопотань представника «Девелопмент еліт» про скасування арешту на грошові кошти у кримінальному провадженні № 52016000000000411 від 02 листопада 2016 року як такі, що містять ознаки дисциплінарного проступку, Третя Дисциплінарна палата ВРП зазначила, що на порушення вимог процесуального законодавства: 
- суддя ОСОБА_2 після закінчення її повноважень як слідчого судді протягом тривалого часу не вживала будь-яких заходів щодо передачі керівнику апарату суду всіх наявних у її провадженні нерозглянутих матеріалів та справ для здійснення повторного автоматизованого розподілу; 
- ухвали слідчого судді ОСОБА_2 від 01 та 07 лютого 2018 року про скасування арешту на майно не містять мотивів прийняття аргументів заявника, клопотань і є невмотивованими; 
- суддя ОСОБА_2 негайно розглянула нове усно заявлене під час судового засідання клопотання про зняття арешту з майна, яке у встановленому законом порядку їй для розгляду не передавалось, представнику НАБУ не надано можливості підготувати заперечення щодо цього клопотання.
27. Ураховуючи викладене, Третя Дисциплінарна палата дійшла висновку, що зазначені дії судді ОСОБА_2 в їх сукупності мають ознаки істотного дисциплінарного проступку в розумінні пункту 7 частини дев`ятої статті 109 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».
Щодо скарг НБУ та адвоката Самойленко А.О. в інтересах ТОВ «Астерс консалт»
28. За результатами розгляду дисциплінарної справи в частині дій судді ОСОБА_2 при здійсненні правосуддя у справі № 2-з-376/17 (провадження № 760/27582/17) Третя Дисциплінарна палата ВРП встановила таке.
29. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 від 15 грудня 2017 року у справі № 2-з-376/17 (провадження № 760/27582/17) за позовом ОСОБА_7 до НБУ, ПАТ «КБ «Приватбанк», Міністерства фінансів України, Кролл Ассошіетс ЮК ЛЛП (Kroll Associates U.K. LLP), Алікспартнерс Сервісез ЮК ЛЛП (Alixpartners Services UK LLP), Хоган Ловеллс Інтернешнл ЛЛП (Hogan Lovells International LLP), ТОВ «Астерс консалт», ТОВ «Астерс», ТОВ «Алікспартнерз (Україна)» про визнання недійсними договорів та припинення дій задоволено заяву позивача про забезпечення позову.
Цією ухвалою заборонено ПАТ «КБ «Приватбанк», Міністерству фінансів України, консультантам, юридичним радникам чи іншим особам, які надають послуги ПАТ «КБ «Приватбанк» та/або НБУ та/або Міністерству фінансів України, зокрема та не обмежуючись Алікспартнерс Сервісез ЮК ЛЛП (Великобританія), Кролл Ассошіетс ЮК ЛЛП (Великобританія), Хоган Ловеллс Інтернешнл ЛЛП (Великобританія), їх дочірнім підприємствам та/або представництвам та/або філіям, ТОВ «Астерс», ТОВ «Астерс консалт», ТОВ «Алікспартнерз (Україна)» виконувати умови, вимоги та будь-які інші положення будь-яких договорів, угод, контрактів, довіреностей та будь-яких інших правочинів, укладених з НБУ та/або ПАТ «КБ «Приватбанк» та/або Міністерством фінансів України, що прямо та/або опосередковано стосуються та/або будь-яким чином впливають та/або впливатимуть на права та/або законні інтереси ОСОБА_7 , в тому числі виконувати будь-які повноваження та користуватися будь-якими правами, що прямо чи опосередковано зазначені та/або випливають з будь-яких договорів, угод, контрактів, довіреностей та будь-яких інших правочинів, укладених з НБУ та/або ПАТ «КБ «Приватбанк» та/або Міністерством фінансів України; заборонено Алікспартнерс Сервісез ЮК ЛЛП (Великобританія), Кролл Ассошіетс ЮК ЛЛП (Великобританія), ТОВ «Астерс», ТОВ «Астерс консалт», ТОВ «Алікспартнерз (Україна)» отримувати та/або приймати від НБУ оплату послуг згідно укладених між ними договорами, що прямо та/або опосередковано стосуються та/або будь-яким чином впливають та/або впливатимуть на права та/або законні інтереси ОСОБА_7 , до вирішення даного спору по суті.
Заборонено ПАТ «КБ «Приватбанк», Міністерству фінансів України, консультантам, юридичним радникам чи іншим особам, які надають послуги ПАТ «КБ «Приватбанк» та/або НБУ та/або Міністерству фінансів України, зокрема та не обмежуючись Алікспартнерс Сервісез ЮК ЛЛП (Великобританія), Кролл Ассошіетс ЮК ЛЛП (Великобританія), Хоган Ловеллс Інтернешнл ЛЛП (Великобританія), їх дочірнім підприємствам та/або представництвам та/або філіям, ТОВ «Астерс», ТОВ «Астерс консалт», ТОВ «Алікспартнерз (Україна)» користуватися, розголошувати, повідомляти, зазначати, застосовувати, вказувати та вчиняти будь-які інші дії щодо використання персональних даних ОСОБА_7 , в Україні та за кордоном до вирішення цього спору по суті.
30. Мотивуючи ухвалу від 15 грудня 2017 року, суддя ОСОБА_2 зазначила, що із заяви про забезпечення позову та публікацій у засобах масової інформації вбачається вірогідність тієї обставини, що НБУ, Міністерством фінансів України та ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі оспорюваних договорів проведено закупівлю послуг Кролл Ассошіетс ЮК ЛЛП, Алікспартнерс Сервісез ЮК ЛЛП, Хоган Ловелс Інтернешнл ЛЛП, ТОВ «Астерс консалт», ТОВ «Астерс», ТОВ «Алікспартнерз (Україна)» в закритому режимі без проведення відкритих торгів, що може свідчити про наявність порушення Закону України «Про здійснення державних закупівель», зокрема принципу недискримінації учасників таких закупівель.
У цій ухвалі також зазначено, що ОСОБА_7 до 18 грудня 2016 року був власником акцій ПАТ «КБ «Приватбанк», у якому акумульовано персональні дані позивача у формі документів, файлів. При цьому позивач, за його твердженням, не надавав ПАТ «КБ «Приватбанк», НБУ, Міністерству фінансів України дозволу на обробку його персональних даних з метою їх надання та подальшого використання Кролл Ассошіетс ЮК ЛЛП, Алікспартнерс Сервісез ЮК ЛЛП, Хоган Ловелс Інтернешнл ЛЛП, ТОВ «Астерс консалт», ТОВ «Астерс». З огляду на викладене суд дійшов висновку, що існують об`єктивні підстави вважати, що продовження Кролл Ассошіетс ЮК ЛЛП, Алікспартнерс Сервісез ЮК ЛЛП, Хоган Ловелс Інтернешнл ЛЛП, ТОВ «Астерс Консалт», ТОВ «Астерс» виконання умов договорів із ПАТ «КБ «Приватбанк», НБУ, Міністерством фінансів України може призвести до подальшої обробки та використання персональних даних позивача без його згоди, а отже, існує ризик ускладнення та унеможливлення виконання рішення суду у цій справі.
31. 03 січня 2018 року Солом`янський районний суд міста Києва (суддя ОСОБА_2) задовольнив заяву ТОВ «Астерс» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою цього ж суду від 15 грудня 2017 року, вважаючи, що підстави для забезпечення позову відпали.
32. Надаючи оцінку діям судді під час здійснення правосуддя у справі № 2-з-376/17 (провадження № 760/27582/17), Третя Дисциплінарна палата зазначила, що суддя ОСОБА_2, не вирішуючи спір по суті, всупереч установленій частиною десятою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) прямій забороні вжила заходів забезпечення позову, які за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог. Третя Дисциплінарна палата зазначила також, що з огляду на предмет спору, зміст та обсяг позовних вимог, склад учасників справи, вжиті суддею ОСОБА_2 заходи забезпечення позову є явно неспівмірними із заявленими позивачем вимогами, та дійшла висновку, що забезпечення позову було недобросовісним засобом обмеження НБУ, Міністерства фінансів України та ПАТ «КБ «Приватбанк» у їх можливості захищати свої права та законні інтереси в судовому порядку шляхом установлення непропорційної та невиправданої заборони збирати інформацію, необхідну для такого захисту.
33. Крім того, забезпечення позову у вказаній справі ускладнювало захист інтересів ПАТ «КБ «Приватбанк» у інших судових процесах, у тому числі у Високому суді Англії та Уельсу (England and Wales High Court) у справі про «шахрайські дії відповідачів», які включали переказ приблизно 1,9 млрд доларів США банком 46 українським позичальникам за фіктивними кредитними договорами.
34. Третя Дисциплінарна палата вважала, що допущені суддею ОСОБА_2 порушення під час здійснення правосуддя у справі № 2-з-376/17 з огляду на їх грубий та очевидний характер виходять за межі простої суддівської помилки та утворюють дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 4 частини першої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме умисне або внаслідок грубої недбалості допущення суддею грубого порушення закону, що призвело до істотних негативних наслідків.
35. 29 серпня 2018 року до ВРП надійшла скарга ОСОБА_2 на рішення її Третьої Дисциплінарної палати від 01 серпня 2018 року № 2476/3дп/15-18.
36. За результатами розгляду скарги ОСОБА_2 ВРП прийняла рішення від 15 листопада 2018 року № 3500/0/15-18, яким залишила без змін рішення її Третьої Дисциплінарної палати від 01 серпня 2018 року № 2476/3дп/15-18.
У цьому рішенні ВРП зауважила, що її Третя Дисциплінарна палата, врахувавши характер та множинність грубих порушень, допущених суддею ОСОБА_2, які свідчать, що суддею необ`єктивно та несправедливо здійснено правосуддя в різних судових справах, враховуючи характеристику судді ОСОБА_2 , а також те, що суддя раніше не притягувалася до дисциплінарної відповідальності, втім допускала грубі порушення кримінального процесуального законодавства України та основоположних прав людини, дійшла правомірного висновку про застосування до судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у виді внесення подання ВРП про звільнення її з посади, яке є пропорційним вчиненим нею дисциплінарним проступкам і відповідає вимогам статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статті 50 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя».
37. Вважаючи рішення ВРП від 15 листопада 2018 року № 3500/0/15-18 протиправним, ОСОБА_2 звернулася до Великої Палати Верховного Суду з скаргою на це рішення.
Короткий зміст та обґрунтування наведених у скарзі вимог
38. У скарзі на рішення ВРП від 15 листопада 2018 року № 3500/0/15-18 «Про залишення без змін рішення Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 01 серпня 2018 року № 2476/3дп/15-18 про притягнення судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_2 зазначає, що судові рішення (ухвали від 01 лютого 2018 року у справі № 760/120/18 та від 07 лютого 2018 року у справі № 760/121/18) вона ухвалила згідно з вимогами чинного законодавства і судовою практикою, в результаті їх прийняття не настали шкідливі наслідки. 
39. Водночас ОСОБА_2 зауважує, що в оскаржуваному рішенні ВРП надається оцінка змісту ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 лютого 2018 року у справі № 760/120/18 про роз`яснення ухвали від 01 лютого 2018 року та наголошується на її нікчемності. На переконання скаржниці, наведене свідчить про те, що ВРП вийшла за межі своїх повноважень, оскільки мотивація оскаржуваного рішення стосується законності та обґрунтованості вказаної ухвали від 02 лютого 2018 року.
При цьому скарга містить посилання на Рішення Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року у справі № 6-рп/2001, у якому вказано, що відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, а позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.
40. ОСОБА_2 також зазначає, що з огляду на принцип верховенства права та завдання кримінального провадження, ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 07 лютого 2018 року правильна по суті і є справедливим судовим рішенням. На підтвердження своєї позиції суддя ОСОБА_2 посилається на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 05 квітня 2018 року, постановлену у справі № 760/6523/18, якою, як зазначає суддя, фактично була встановлена безпідставність накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Девелопмент еліт» у розмірі 185 000 000 грн та необхідність його скасування в частині грошових коштів у сумі 92 340 718 грн. Суддя зазначає, що її дії та ухвала від 07 лютого 2018 року направлені виключно на захист прав та інтересів територіальної громади міста Одеси.
41. Скаржниця зауважує, що, здійснюючи розгляд справ № 760/120/18 та 760/121/18, вона як слідчий суддя врахувала, що слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Так само слідчий суддя не вправі вирішувати питання щодо завдання шкоди чи встановлювати юридичні факти щодо її розміру. Водночас під час прийняття ухвал від 01 лютого 2018 року та 07 лютого 2018 року слідчий суддя ОСОБА_2 керувалася положеннями Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), зокрема статтями 98, 170, 173, 174 цього Кодексу.
42. Стосовно обставин та висновків, які встановлені в оскаржуваному рішенні за скаргами НБУ та адвоката Самойленко А.О. в інтересах ТОВ «Астерс консалт», скаржниця зазначає, що ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 15 грудня 2017 року у справі № 760/27582/17 прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права.
43. На переконання ОСОБА_2 , Третя Дисциплінарна палата ВРП необґрунтовано відкрила дисциплінарну справу за дисциплінарними скаргами адвоката Самойленко А. О. в інтересах ТОВ «Астерс консалт» і НБУ, оскільки заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 грудня 2017 року були скасованими і зазначена ухвала оскаржувалася в апеляційному порядку.
44. Також скаржниця вважає, що дисциплінарні скарги адвоката Самойленко А. О. в інтересах ТОВ «Астерс консалт» і НБУ ґрунтуються на доводах, що можуть бути перевірені виключно судом вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законом.
45. Водночас ОСОБА_2 зазначає, що ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 грудня 2017 року у справі № 2760/27582/17 не вирішено спору по суті, оскільки заходи забезпечення позову не є тотожними заявленим позовним вимогам про припинення дій щодо незаконної обробки персональних даних позивача ОСОБА_7 ; не зупинено рішень, актів НБУ, а також не встановлено для НБУ заборони або обов`язку вчиняти певні дії; не зупинено виконання договорів, які оспорюються усправі № 760/27582/17, та не допускається в не передбачений законом спосіб втручання у господарську діяльність юридичних осіб публічного та приватного права, які загадані в дисциплінарних скаргах адвоката Самойленко А. О, в інтересах ТОВ «Астерс консалт» та НБУ.
Позиція ВРП щодо скарги ОСОБА_2 
46. ВРП подала відзив на скаргу. Вважає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, а наведені в скарзі ОСОБА_2 доводи безпідставними. Зокрема, наголошено, що рішення від 15 листопада 2018 року № 3500/0/15-18 прийнято повноважним складом ВРП та підписано всіма її членами, які брали участь у його ухваленні. У зазначеному рішенні містяться посилання на підстави та мотиви, з яких суддю ОСОБА_2 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
47. У відзиві на скаргу ВРП також указала помилковість твердження судді стосовно того, що Третя Дисциплінарна палата ВРП, здійснюючи дисциплінарне провадження щодо судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2, вийшла за межі своїх повноважень, оскільки дала оцінку ухваленим нею судовим рішенням, а не її діям під час прийняття таких рішень. ВРП звертає увагу на те, що оскаржуване рішення не містить оцінки обставин чи вирішення питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу. При цьому мотивація Третьої Дисциплінарної палати ВРП стосується правової оцінки процесуальних дій судді ОСОБА_2 під час розгляду судових справ, що не виходить за межі повноважень дисциплінарного органу.
Позиція Великої Палати Верховного Суду
48. Дослідивши наведені в скарзі доводи, перевіривши матеріали дисциплінарної справи, заслухавши пояснення сторін, Велика Палата Верховного Суду виходить з таких міркувань.
Статтею 131 Конституції України визначено, що в Україні діє ВРП, яка, серед іншого, розглядає скарги на рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора; ухвалює рішення про звільнення судді з посади.
49. Порядок розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді встановлено статтею 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», відповідно до частини першої якої право оскаржити таке рішення до ВРП має суддя, щодо якого ухвалено відповідне рішення.
50. Статтею 52 цього Закону передбачено порядок оскарження рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, та визначено вичерпний перелік підстав для його скасування, зокрема:
1) склад ВРП, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати;
2) рішення не підписано будь-ким із складу членів ВРП, які брали участь у його ухваленні;
3) суддя не був належним чином повідомлений про засідання ВРП - якщо було ухвалено будь-яке з рішень, визначених пунктами 2-5 частини десятої статті 51 цього Закону;
4) рішення не містить посилань на визначені законом підстави дисциплінарної відповідальності судді та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.
51. Як свідчать матеріали справи, предметом оскарження до ВРП було рішення її дисциплінарного органу від 01 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення судді з посади.
52. Водночас скарга на оскаржуване рішення ВРП ґрунтується виключно на незгоді ОСОБА_2 з висновками дисциплінарного органу про наявність у її діях порушень процесуального законодавства під час здійснення правосуддя в судових справах № 2-з-376/17 (провадження № 760/27582/17), № 760/120/18 (провадження № 1-кс/760/696/18), № 760/121/18 (провадження № 1-кс/760/697/18).
53. Вирішуючи питання щодо меж перегляду Великою Палатою Верховного Суду оскаржуваного рішення ВРП, суд виходить з такого.
54. Як зазначає Консультативна рада європейських суддів (далі - КРЄС), «дисциплінарний розгляд справи в кожній країні повинен передбачати можливість подання апеляції на рішення первинного дисциплінарного органу (відомства або суду) до суду» (пункт 77 (v) Висновку № 3 (2002) КРЄС про принципи та правила, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та неупередженості.
55. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
56. Згідно з практикою ЄСПЛ «навіть у разі, коли судовий орган, що виносить рішення у спорах щодо «прав та обов`язків цивільного характеру», у певному відношенні не відповідає пункту 1 статті 6 Конвенції, порушення Конвенції не констатується за умови, якщо провадження у вищезазначеному органі «згодом є предметом контролю, здійснюваного судовим органом, що має повну юрисдикцію та насправді забезпечує гарантії пункту 1 статті 6 Конвенції». У рамках скарги за статтею 6 Конвенції для того, щоб визначити, чи мав суд другої інстанції «повну юрисдикцію» або чи забезпечував «достатність перегляду» для виправлення відсутності незалежності в суді першої інстанції, необхідно врахувати такі фактори, як предмет оскаржуваного рішення, спосіб, в який було винесено рішення, та зміст спору, включаючи бажані та дійсні підстави для оскарження (рішення ЄСПЛ від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», пункт 123).
57. Можливість оскаржити рішення по суті є важливим запобіжним механізмом суддівської незалежності та незалежності судової системи в цілому. Велика Палата Верховного Суду забезпечує гарантії пункту 1 статті 6 Конвенції та є визначеним статтею 266 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовим органом, який має повну юрисдикцію щодо розгляду скарг на рішення ВРП, зокрема на її рішення про залишення без змін рішень дисциплінарних палат про притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності у виді подання про звільнення з посади.
58. Отже, законодавство України надає необхідні гарантії справедливого судового розгляду справ про звільнення суддів, зокрема при розгляді скарг на рішення ВРП, поданих до Великої Палати Верховного Суду згідно зі статтею 266 КАС України. Якщо суд може повністю вивчити суть справи, що призвела до звільнення, тоді вважається, що суддя, стосовно якого ухвалено рішення про звільнення, отримав доступ до суду (пункт 113 Спільного висновку ОБСЄ/БДІПЛ і Венеціанської комісії від 16 червня 2014 року щодо проекту змін до нормативно-правової бази у сфері дисциплінарної відповідальності суддів у Киргизькій Республіці).
59. Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у контексті обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.
60. Рішенням ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.
61. Ураховуючи зазначені правові висновки, Велика Палата Верховного Суду вважає за можливе розглянути вимоги ОСОБА_2 у межах наведених у її скарзі доводів, ретельно дослідивши дотримання ВРП при прийнятті оскаржуваного рішення положень пункту 4 частини першої статті 52 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», тобто наявність обґрунтованих посилань на визначені законом підстави дисциплінарної відповідальності судді та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.
62. Як убачається з матеріалів дисциплінарного провадження та зі змісту оскаржуваного рішення, ВРП погодилася з рішенням її Третьої Дисциплінарної палати про наявність правових підстав для притягнення судді ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у виді подання про звільнення її з посади судді за вчинення дій, які відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кваліфікуються як істотний дисциплінарний проступок.
63. Оцінюючи висновки ВРП та її дисциплінарного органу щодо допущених суддею ОСОБА_2 порушень норм процесуального права під час здійснення провадження в судових справах № 760/120/18 (провадження № 1-кс/760/696/18) та № 760/121/18 (провадження № 1-кс/760/697/18), Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на таке. 
64. 01 лютого 2018 року слідчим суддею ОСОБА_2 постановлено ухвалу у справі № 760/120/18, якою частково скасовано арешт на майно, що був накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року у кримінальному провадженні № 52016000000000411 від 02 листопада 2016 року, а саме на грошові кошти у сумі 92 340 718 грн, які розміщені на рахунку ТОВ «Девелопмент еліт», відкритому в ПАТ «АБ «Південний».
65. Відповідно до частини першої статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
66. Водночас ухвала судді ОСОБА_2 01 лютого 2018 року не містить висновків та жодних обґрунтувань того, які саме із критеріїв для визнання грошових коштів доказами відпали на час постановлення цієї ухвали. При цьому, детектив НАБУ при вирішенні цього клопотання звертав увагу судді на те, що зазначені грошові кошти є речовим доказом у відповідному кримінальному провадженні.
67. 02 лютого 2018 року слідчий суддя ОСОБА_2 за клопотанням представника ТОВ «Девелопмент еліт» винесла ухвалу у справі № 760/120/18 про роз`яснення ухвали від 01 лютого 2018 року, доповнивши фактично мотивувальну частину цієї ухвали, тоді як чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено можливості уточнення чи доповнення мотивів судового рішення після його постановлення. 
При цьому колегія суддів Великої Палати Верховного Суду вважає правильним висновок ВРП про те, що визначення способу використання коштів, арешт з яких знято, явно виходить за межі повноважень слідчого судді.
68. 07 лютого 2018 року слідчий суддя ОСОБА_2 винесла ухвалу у справі № 760/121/18 про часткове задоволення клопотання про скасування арешту майна, що був накладений ухвалами слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року та від 06 лютого 2018 року. При цьому питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді 21 грудня 2016 року, за ідентичним клопотанням, поданим 03 січня 2018 року, вже було вирішено суддею ОСОБА_2 01 лютого 2018 року.
69. Водночас питання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06 лютого 2018 року, суддя ОСОБА_2 розглянула на підставі усного клопотання представника ТОВ «Девелопмент еліт» під час судового засідання та за відсутності у судді повного тексту судового рішення (повний текст ухвали оголошено 09 лютого 2018 року). Тобто на момент постановлення ухвали від 07 лютого 2018 року суддя ОСОБА_2 не знала і не могла знати мотивів її ухвалення. Ухвалу судді ОСОБА_2 від 07 лютого 2018 року в частині скасування арешту на грошові кошти, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06 лютого 2018 року, мотивовано тим, що «надана слідчому судді резолютивна частина ухвали не містить підстав застосування арешту майна», тоді як до резолютивної частини рішення суду не включаються мотиви її ухвалення.
70. Такі дії судді ОСОБА_2 свідчить про те, що, надавши можливість представнику ТОВ «Девелопмент Еліт» заявити усне клопотання про зняття арешту, яке було негайно розглянуто по суті, вона обмежила представника НАБУ в можливості підготовки та надання заперечень на згадане клопотання, що явно порушує встановлені законом засади змагальності сторін.
71. Велика Палата Верховного Суду також погоджується з висновками ВРП щодо безпідставного невжиття суддею ОСОБА_2 заходів щодо повторного автоматизованого розподілу справ № 760/120/18 (провадження № 1-кс/760/696/18) та № 760/121/18 (провадження № 1-кс/760/697/18) з огляду припиненням її повноважень як слідчого судді. Ці обставини ОСОБА_2 не заперечувала.
72. Вказані порушення, допущені суддею ОСОБА_2 під час здійснення провадження в судових справах № 760/120/18 (провадження № 1-кс/760/696/18) та № 760/121/18 (провадження № 1-кс/760/697/18) дають підстави вважати правильним та обґрунтованим висновок ВРП про те, що такі дії судді ОСОБА_2 мають ознаки дисциплінарних проступків, передбачених підпунктами «а», «б», «г» пункту 1, пунктом 2 частини першої, пунктом 7 частини дев`ятої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
73. Водночас, як свідчить зміст оскаржуваного рішення ВРП та рішення її Третьої Дисциплінарної палати від 01 серпня 2018 року № 2476/3дп/15-18, вони ґрунтуються виключно на оцінці процесуальних дій судді ОСОБА_2 під час розгляду судових справ № 760/120/18 та 760/121/18 і не містять висновків щодо законності та обґрунтованості судових рішень.
74. Крім того, оцінюючи висновки ВРП та її дисциплінарного органу щодо вжиття суддею ОСОБА_2 заходів забезпечення позову в судовій справі № 2-з-376/17 (провадження № 760/27582/17) у непередбачений законом спосіб, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на таке.
75. За правилами частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
76. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів НБУ, а також встановлення для НБУ заборони або обов`язку вчиняти певні дії (частина сьома статті 150 ЦПК України).
77. При цьому відповідно до частини десятої статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
78. Скаржниця зазначає, що ухвала від 15 грудня 2017 року про вжиття заходів забезпечення позову відповідала наведеним нормам права.
79. Зокрема, суддя ОСОБА_2 пояснила, що вона в зазначеній ухвалі не вирішувала спір по суті; не зупиняла рішень, актів НБУ, а також не встановлювала для НБУ заборони або обов`язку вчиняти певні дії; не зупиняла виконання договорів, які оспорюються у справі № 760/27582/17; не допускала у непередбачений законом спосіб втручання у господарську діяльність юридичних осіб публічного та приватного права, які загадані в зазначеній ухвалі.
80. Однак Велика Палата Верховного Суду зауважує, що, як убачається зі змісту цієї ухвали, заборона вчинення дій від імені НБУ та Міністерства фінансів України, а так само дій в їхніх інтересах у цьому випадку накладає обмеження саме на діяльність НБУ та Міністерства фінансів України, забороняючи здійснювати їхні функції. 
81. Отже, суддя ОСОБА_2, не вирішуючи спору по суті, всупереч встановленій частиною десятою статті 150 ЦПК України прямій забороні вжила заходів забезпечення позову, які за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог про припинення дій НБУ, ПАТ КБ «Приватбанк», Міністерства фінансів України, Кролл Ассошіетс ЮК ЛЛП (Kroll Associates U.K. LLP), Алікспартнерс Сервісез ЮК ЛЛП (Alixpartners Services UK LLP), Хоган Ловеллс Інтернешнл ЛЛП (Hogan Lovells International LLP), ТОВ «Астерс консалт», ТОВ «Астерс», ТОВ «Алікспартнерз (Україна)» щодо обробки персональних даних позивача ОСОБА_7 
82. При цьому резолютивна частина ухвали від 15 грудня 2017 року містить заборону відповідачам виконувати умови, вимоги та будь-які інші положення будь-яких договорів, угод, контрактів, довіреностей та будь-яких інших правочинів, укладених з НБУ та/або ПАТ «КБ «Приватбанк» та/або Міністерством фінансів України, що прямо та/або опосередковано стосуються та/або будь-яким чином впливають та/або впливатимуть на права та/або законні інтереси ОСОБА_7 , тоді як предметом позову є, зокрема, визнання недійсними відповідних правочинів.
83. Наведене свідчить про те, що, заборонивши відповідачам виконувати умови, вимоги та будь-які інші положення оскаржуваних правочинів, суддя ОСОБА_2 фактично не лише зупинила їх виконання, але й втрутилась у діяльність зазначених юридичних осіб публічного та приватного права, а також зобов`язала орган державної влади не вчиняти дії стосовно виконання його завдань, передбачених законами України «Про банки і банківську діяльність», «Про Національний банк України».
84. Велика Палата Верховного Суду вважає правильним висновок ВРП про те, що заходи забезпечення позову, вжиті суддею ОСОБА_2 у справі № 2-з-376/17, наклали обмеження на НБУ, Міністерство фінансів України та ПАТ «КБ «Приватбанк» щодо їх можливості захищати свої права та законні інтереси у судовому порядку шляхом встановлення непропорційної та невиправданої заборони збирати інформацію, необхідну для такого захисту.
85. Беручи до уваги наведені обставини, Велика Палата Верховного Суду вважає належно обґрунтованим висновок ВРП про грубе порушення суддею ОСОБА_2 норм процесуального права внаслідок вжиття заходів забезпечення позову в непередбачений законом спосіб. Такі дії судді обґрунтовано кваліфіковані дисциплінарним органом як істотний дисциплінарний проступок (пункту 7 частини дев`ятої статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
86. Отже, оскаржуване рішення ВРП містить обґрунтовані мотиви, з яких цей орган дійшов висновку про наявність правових підстав для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності.
87. Відповідно до частини другої статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» під час обрання виду дисциплінарного стягнення стосовно судді враховуються характер дисциплінарного проступку, його наслідки, особа судді, ступінь його вини, наявність інших дисциплінарних стягнень, інші обставини, що впливають на можливість притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. Дисциплінарне стягнення застосовується з урахуванням принципу пропорційності.
88. Згідно з пунктом 1 частини восьмої статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення судді з посади застосовується в разі вчинення суддею істотного дисциплінарного проступку, що є несумісним зі статусом судді.
89. Беручи до уваги характер та множинність грубих порушень, допущених суддею ОСОБА_2 під час здійснення правосуддя в судових справах № 2-з-376/17 (провадження № 760/27582/17), № 760/120/18 (провадження № 1-кс/760/696/18), № 760/121/18 (провадження № 1-кс/760/697/18), а також установлені під час дисциплінарного провадження ступінь вини судді та інші обставини, про які йшлося вище, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками ВРП і її дисциплінарного органу стосовно кваліфікації дій судді як істотного дисциплінарного проступку, що є підставою для застосування до цієї судді дисциплінарного стягнення у виді подання про її звільнення з посади.
Наведені в оскаржуваному рішенні ВРП висновки щодо вчинення суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 . істотного дисциплінарного проступку є належним чином умотивованими, ґрунтуються на доказах, а застосований вид дисциплінарного стягнення є пропорційним.
90. Скаржницею не спростовано висновків ВРП і її дисциплінарного органу про наявність правових підстав для притягнення судді ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у виді подання про звільнення з посади.
91. Твердження ОСОБА_2 про необґрунтованість відкриття дисциплінарної справи за дисциплінарними скаргами адвоката Самойленко А.О. в інтересах ТОВ «Астерс консалт» і НАБУ є безпідставними та спростовуються матеріалами дисциплінарної справи щодо судді ОСОБА_2
Висновки за результатами розгляду скарги
92. Беручи до уваги аргументи та доводи сторін, Велика Палата Верховного Суду встановила, що ВРП, приймаючи оскаржуване рішення, діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про Вищу раду правосуддя». Оскаржуване рішення містить обґрунтовані мотиви, з яких ВРП погодилася з висновком її Третьої Дисциплінарної палати про наявність правових підстав для застосування до судді ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення її з посади.
93. Передбачені статтею 52 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» підстави для скасування рішення ВРП наразі відсутні. 
94. З огляду на встановлені обставини Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 до ВРП про визнання протиправним та скасування її рішення.
Керуючись статтями 22, 266, 341, 342, 344, 350, 356, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
Скаргу ОСОБА_2 на рішення Вищої ради правосуддя від 15 листопада 2018 року № 3500/0/15-18 «Про залишення без змін рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 01 серпня 2018 року № 2476/3дп/15-18 про притягнення судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності» залишити без задоволення, а рішення Вищої ради правосуддя від 15 листопада 2018 року № 3500/0/15-18 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий суддя                                                                                             В. С. Князєв
Суддя-доповідач                                                                                                Т. О. Анцупова
 
Судді:                                                С. В. Бакуліна                                                          О. Р. Кібенко
В. В. Британчук                                                       Н. П. Лященко
                                           Ю. Л. Власов                                                           В. В. Пророк
                                           М. І. Гриців                                                              Л. І. Рогач
Д. А. Гудима                                                                        О. С. Ткачук
Ж. М. Єленіна                                                         В. Ю. Уркевич