Постанова                             
Іменем України 
                     
20 листопада 2019 року
м. Київ
 
справа № 522/24730/14-ц
провадження № 61-19719св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого – Червинської М. Є., 
суддів:  Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,          Курило В. П.,            
 
учасники справи:
позивач –   ОСОБА_1 ,
відповідачі: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, Військова частина            НОМЕР_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, Військової частини НОМЕР_1 про поновлення у квартирній черзі,
 
за касаційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2016 року у складі судді Чернявської Л. М. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 08 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Дрішлюка А. І., Сєвєрової Є. С.,               Таварткіладзе О. М.,
                                                            ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовної заяви
У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточнивши який просив зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (далі – в/ч НОМЕР_1 ) поновити його в загальній  квартирній черзі військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 з часу подання ним рапорту про постановку на квартирний облік у в/ч НОМЕР_1 ; зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси поновити його в загально-гарнізонній черзі військовослужбовців на отримання житла з часу подання ним рапорту про постановку його на квартирний облік у  в/ч НОМЕР_1 .
В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 та був зарахований до списків загальної черги військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 на отримання житла, складом сім`ї одна особа. 
У червні 2012 року він отримав письмову відповідь військової частини про те, що його виключено з квартирної черги військовослужбовців в/ч НОМЕР_1  з підстав звільнення зі Збройних Сил України у зв`язку з закінченням строку контракту. 
Зазначене рішення вважає таким, що порушує його права, оскільки пункт 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на який в своїй відповіді покладається голова житлової комісії в/ч А-0666 передбачає, що військовослужбовці, які були звільнені з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів, залишаються на квартирному обліку військової частини та користуються правом позачергового отримання житла. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має віщу юридичну силу. Також його права гарантовані Конституцією України, відповідно до якої «Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України, а також членів їх сімей». 
Ураховуючи наведене ОСОБА_1  просив позов задовольнити.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 05 серпня 2016 року позов задовольнив. Зобов`язав в/ч НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 у загальній квартирній черзі військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 з часу подання ним рапорту про постановку на квартирний облік у в/ч НОМЕР_1 . Зобов`язав Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси поновити ОСОБА_1 у загально-гарнізонній черзі військовослужбовців на отримання житла з часу подання ним рапорту про постановку на квартирний облік в в/ч НОМЕР_1 .
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , а також вказівки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси не базуються на нормах закону та порушують права позивача.
Короткий зміст рішення апеляційного суду
Апеляційний  суд  Одеської  області  ухвалою  від  08  лютого  2017  року  рішення 
Приморського районного суду м. Одеси від  05 серпня 2016 року залишив без змін.  
Апеляційний суд мотивував ухвалу тим, що суд першої інстанції правильно вирішив  спір  по  суті  в  частині  права  поновлення   позивача   на   квартирному обліку, доводи апеляційної скарги не спростовують вірних по суті висновків районного суду.   
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її узагальнені аргументи
У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 08 лютого 2017 року, і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що згідно з пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 3.10 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом МОУ № 577 від 06жовтня 2006 року (що діяла на момент виникнення спору) військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я або у 'зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду.
 
Частиною шостою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці з військової служби звільняються у відставку (на пенсію), якщо досягли граничного віку перебування на військовій службі, або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби.
 
Наказом командира військової частини підполковника ОСОБА_1 звільнено з лав Збройних Сил України наказом начальника Генерального штабу – Головнокомандувача Збройних Сил України за пунктом «а» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із закінченням строку контракту.
 
Позивач придатний до проходження військової служби і за станом здоров`я і за віком, а тому рішення про зняття його з квартирного обліку є обґрунтованим.
 
Також позивач не вірно визначив відповідача у справі — в/ч НОМЕР_1 , яка є юридичною особою, військовою установою, що має певні управлінські повноваження, до яких не належать вирішення житлових питань. Для захисту житлових прав та інтересів військовослужбовців створено Житлову комісію в/ч НОМЕР_1 , що є колегіальним органом (не є юридичною особою) наділеним повноваженнями в цій сфері. Саме за протокольним рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 знято з квартирної черги.
 
Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси м. Одеси ніяким чином не порушувало права та інтереси позивача, не приймало рішення про зняття його з квартирної черги.
 
Також, рішення суду першої інстанції у цій справі, яке залишене в силі ухвалою апеляційного суду, незрозуміле і не може бути виконано, оскільки в резолютивній частині його зазначено: «поновити ОСОБА_1 в загально-гарнізонній черзі військовослужбовців на отримання житла з часу подання ним рапорту про постановку на квартирний облік у в/ч НОМЕР_1 ». Проте не зазначено, з якого саме часу, а рапорту взагалі Позивачем не надано.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року відкрито провадження у справі, витребувано її матеріали з Приморського районного суду м. Одеси.
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року  № 2147-VIII   «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу  України,  Кодексу  адміністративного  судочинства  України та інших законодавчих актів»  касаційні скарги  (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
21 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 04 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Зайцеву А. Ю.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
13 травня 2005 року рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 зараховано до списків загальної черги військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 на отримання житла, складом сім`ї одна особа.
Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 10 серпня 2009 року № 162, на підставі наказу Командуючого Сухопутних військ Збройних Сил України про звільнення в запас, відповідно до пункту «а» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту) ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу.
У червні 2012 року ОСОБА_1 отримав повідомлення військової частини про виключення його з квартирної черги військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , з підстав звільнення зі Збройних Сил України у зв`язку з закінченням строку контракту.
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Відповідно до частин першої, другої  статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Перевіривши аргументи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Так, згідно з частиною першою статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Відповідно до пункту 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік – підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування – у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Аналогічні приписи закріплені й в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Дія пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з якої саме з підстав, зазначених у пункті 62 Положення та частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.
Установлено, що ОСОБА_1 звільнений із військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту, що позбавляє його права залишатися на квартирному обліку військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , оскільки підставою для звільнення в запас було закінчення строку дії контракту, а не вік, стан здоров`я або скорочення штатів чи проведення інших організаційний заходів.
Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
При цьому вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках.
Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 752/5881/15-ц.
З урахуванням наведеного зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку було правомірним, а тому доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини знайшли своє підтвердження в ході касаційного розгляду справи. 
За вказаних обставин відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .  
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина третя статті 400 ЦПК України).
Відповідно до статті 412 ЦПК Українипідставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, ухвалені у цій справі судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.
Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Ураховуючи наведене, судові витрати сплачені сторонами у цій справі підлягають перерозподілу.
 
Позовні вимоги ОСОБА_1 не  підлягають задоволенню, а тому сплачений Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеси судовий збір за звернення з апеляційною скаргою в розмірі 606,32 грн та за звернення з касаційною скаргою в розмірі 768 грн підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. 
 
Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси задовольнити. 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 08 лютого 2017 року скасувати.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, Військової частини НОМЕР_1 про поновлення у квартирній черзі відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси 1 374 грн 32 коп. (одна тисяча триста сімдесят чотири гривні            32 коп.) судового збору.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
 
Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська 
Судді                                                                                                 А. Ю. Зайцев
                                                                                                            Є. В. Коротенко
                                                                                                            В. М. Коротун
                                                                                                            В. П. Курило