ПОСТАНОВА
Іменем України

10 вересня 2019 року 
Київ
справа №0440/5515/18
адміністративне провадження №К/9901/17256/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
cудді-доповідача - Радишевської О. Р.,
суддів - Кашпур О. В., Уханенка С. А.,
розглянув в попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу №0440/5515/18
за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Чернігівської області, адвокат ОСОБА_3 про - визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018  року, прийняте в складі головуючого судді Бондар М.В., і постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року, ухвалену в складі: головуючого судді Ясенової Т.І., суддів Головко О.В., Суховарова  А.В.,
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1.           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - ВКДКА), треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Чернігівської області (далі - КДКА Чернігівської області), адвокат ОСОБА_3, в якому просив: 
1.1.визнати протиправним і скасувати рішення ВКДКА від 18 травня 2018 року №V-002/2018 за скаргою ОСОБА_1 та направити скаргу на новий розгляд.
2.          На обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час прийняття рішення, яке оскаржується, ВКДКА не надала оцінки всім аргументам, зазначеним у скарзі, зокрема щодо наявності в адвоката, який був його захисником у кримінальному провадженні, конфлікту інтересів з потерпілим; щодо неповідомлення про дату, час і місце розгляду скарги в спосіб, передбачений законом.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3.          21 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до КДКА Чернігівської області зі скаргою на дії адвоката ОСОБА_3.
4.          На обґрунтування скарги зазначив, що вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2015 року його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України. 
5.          За доводами позивача адвокат ОСОБА_3 під час представництва його інтересів у вказаній кримінальній справі фактично діяв в інтересах потерпілих. В апеляційній скарзі навів передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України підстави для скасування вироку, але не акцентував увагу на невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
6.          У скарзі позивач зазначав, що адвокат ОСОБА_3 під час складання апеляційної скарги не доповнив її зміст запропонованими ним аргументами, що мали істотне значення для розгляду справи. Також під час розгляду справи адвокат не відреагував на його пропозиції щодо допиту свідків і надання додаткових доказів. 
7.          Позивач також стверджував про наявний конфлікт інтересів, який полягав у тому, що адвокат ОСОБА_3, працюючи в минулому суддею, розглядав кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2 , яку визнано потерпілою в його справі.
8.          Рішенням КДКА Чернігівської області від 19 жовтня 2017 року №9-1/17 порушено дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_3 і призначено її розгляд на 21   листопада 2017 року о 16:30 год у приміщенні КДКА Чернігівської області за адресою: 14005, м. Чернігів, вул. Щелена, 10-3.
9.          Рішенням дисциплінарної палати КДКА Чернігівської області від 21 листопада 2017   року №10-2/17 закрито дисциплінарну справу стосовно адвоката ОСОБА_3 за відсутністю в його діях ознак учинення дисциплінарного проступку. 
10.          Не погоджуючися з таким рішенням дисциплінарної палати КДКА Чернігівської області, позивач звернувся до ВКДКА зі скаргою, в якій зазначив, що рішення КДКА Чернігівської області є упередженим і таким, що прийняте без урахування всіх обставин справи. 
11.          Окрім обставин, викладених у скарзі від 21 червня 2017 року, позивач зазначив, що рішення КДКА Чернігівської області прийнято 21 листопада 2017 року, а в надісланому йому повідомленні зазначено, що засідання дисциплінарної палати відбудеться 23   листопада 2017 року. 
12.          Рішенням ВКДКА від 18 травня 2018 року №V-002/2018 скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення дисциплінарної палати КДКА Чернігівської області від 21 листопада 2017 року про закриття дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_3 залишено без змін.
13.          Не погодившись з рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України № V-002/2018 від 18 травня 2018 року, позивач оскаржив його до суду.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
14.          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року, адміністративний позов задоволено:
15.          визнано протиправним і скасовано рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 18 травня 2018 року №V-002/2018;
16.          зобов`язано ВКДКА повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 на рішення дисциплінарної палати КДКА Чернігівської області від 21  листопада 2017 року №10-2/17 про закриття дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_3 .
17.          Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що ВКДКА, розглядаючи скаргу на рішення дисциплінарної палати КДКА Чернігівської області від 21 листопада 2017 року №10-2/17, не надала оцінки викладеним у ній аргументам, зокрема щодо наявності в адвоката ОСОБА_3 конфлікту інтересів і щодо неналежного повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду скарги.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції
18.          У касаційній скарзі ВКДКА, не погоджуючися з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, просить скасувати їх із підстав порушення норм матеріального та процесуального права й ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
19.          На обґрунтування вимог касаційної скарги ВКДКА зазначила, що суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, не зазначили у своїх рішеннях мотивів відхилення доводів ВКДКА, якими вона обґрунтовувала заперечення проти позову.
20.          ВКДКА також уважає, що суди попередніх інстанцій помилково застосували до спірних правовідносин положення статті 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», якою врегульований порядок і підстави прийняття рішення про порушення дисциплінарної справи, яке позивач не оскаржував.
21.          ВКДКА стверджує, що, задовольнивши позов, суди попередніх інстанцій втрутилися в дискреційні повноваження ВКДКА в питаннях, що стосуються розгляду й вирішення скарг на дії адвокатів.
22.          Інші учасники справи правом надати відзив на касаційну скаргу не скористалися.
23.          Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2019 року відкрито касаційне провадження за скаргою ВКДКА на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року в справі №0440/5515/18.
24.          Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2019 року справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні на 10 вересня 2019 року.
V. Джерела права й акти їхнього застосування
25.          Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
26.          Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені в Законі України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).
27.          Відповідно до статті 33 Закону №5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - це процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
28.          Згідно зі статтею 34 Закону №5076-VI підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2)  порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4)  розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7)  порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
29.          Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.
30.          Відповідно до частин першої і другої статті 36 Закону №5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки. Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.
31.          Згідно зі статтею 37 Закону №5076-VI дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.
32.          Відповідно до частин першої і другої статті 39 Закону №5076-VI за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.
33.          Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.
34.          Указана норма кореспондується з приписами пункту 33 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 30 серпня 2014 року №120 (далі - Положення №120).
35.          У частині другій статті 40 Закону №5076-VI визначено, що розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.
36.          Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правовою допомогою адвоката.
37.          Неявка адвоката чи особи, яка ініціювала питання дисциплінарної відповідальності адвоката, на засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без поважних причин за умови наявності доказів завчасного повідомлення зазначених осіб про місце, день і час засідання не перешкоджає розгляду дисциплінарної справи. У разі повторної неявки зазначених осіб на засідання палати розгляд справи здійснюється за їхньої відсутності незалежно від причин неявки.
38.          Аналогічні приписи містяться в пунктах 43-46 Положення №120.
39.          Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 52 Закону №5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.
40.          Відповідно до частини 4 статті 52 Закону №5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури: 1) розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 2) узагальнює дисциплінарну практику кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 3)  виконує інші функції відповідно до цього Закону.
41.          Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право: 1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін; 2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; 3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення; 4)  направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії (частина 5 статті 52 Закону №5076-VI).
42.          Пунктом 51 Положення №120 встановлено, що рішення в дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.
VI. Позиція Верховного Суду
43.          Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що ВКДКА є органом адвокатського самоврядування, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.
44.          ВКДКА за наслідками перегляду рішення КДКА може: залишити скаргу без задоволення, а рішення КДКА без змін; змінити рішення КДКА; скасувати рішення КДКА та ухвалити нове рішення; направити справу для нового розгляду до відповідної КДКА та зобов`язати КДКА вчинити певні дії.
45.          Рішення, постанови ВКДКА викладаються письмово з наведенням мотивів їхнього прийняття та підстав для застосування тих чи інших повноважень ВКДКА.
46.          Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що оскаржуване рішення указаних мотивів не містить.
47.          Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що скарга позивача від 27  грудня 2017 року була мотивована тим, що КДКА Чернігівської області, розглядаючи його скаргу від 21 червня 2017 року, не надала оцінки доводам про наявність в адвоката ОСОБА_3 конфлікту інтересів під час виконання функцій захисника в кримінальному провадженні.
48.          Як установили суди попередніх інстанцій, доводи про наявність в адвоката ОСОБА_3 конфлікту інтересів позивач обґрунтовував тим, що адвокат ОСОБА_3, працюючи суддею, прийняв виправдувальний вирок у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 , яка визнана потерпілою в кримінальному провадженні, в якому він мав процесуальний статус обвинуваченого (підсудного).
49.          Дослідивши зміст рішення ВКДКА від 18 травня 2018 року №V-002/2018, суди попередніх інстанцій з`ясували, що вказані доводи позивача залишилися без правової оцінки.
50.          Суди попередніх інстанцій також установили, що 23 жовтня 2017 року КДКА   Чернігівської області направила позивачеві рішення від 19 жовтня 2017 року №9-1/17 про порушення дисциплінарної справи, у резолютивній частині якого було зазначено, що розгляд дисциплінарної скарги відбудеться 21 листопада 2017 року о   16:30 год.
51.          Водночас 17 листопада 2017 року КДКА Чернігівської області направила позивачеві повідомлення №543, в якому зазначила про те, що розгляд дисциплінарної скарги відбудеться 23 листопада 2017 року о 17:00 год.
52.          Проте 21 листопада 2017 року ВКДКА розглянула скаргу позивача й прийняла рішення №10-2/17, яким закрила дисциплінарне провадження за скаргою позивача.
53.          З урахуванням установлених судами попередніх інстанцій обставин, Суд погоджується з їхніми висновками про те, що ВКДКА, приймаючи оскаржуване рішення, не досліджувала доводів позивача, якими була обґрунтована його скарга, і не перевірила, чи виконала КДКА Чернігівської області свій обов`язок щодо належного повідомлення учасників дисциплінарного провадження про дату, час і місце розгляду дисциплінарної справи.
54.          Касаційна скарга не містить доводів, які б спростовували вказані висновки судів попередніх інстанцій.
55.          Аргументи скаржника про неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень статті 39 Закону № 5076-VI Суд відхиляє.
56.          Суд зазначає, що, звертаючись зі скаргою до ВКДКА, позивач обґрунтовував її неналежним повідомленням його про дату, час і місце розгляду дисциплінарної справи.
57.          Водночас порядок і спосіб повідомлення учасників дисциплінарного провадження про дату, час і місце розгляду справи визначені в статті 39 Закону №5076-VI, за змістом якої така інформація зазначається в рішенні про порушення дисциплінарної справи, яке разом з довідкою члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в триденний строк направляється сторонам.
58.          Установивши, що рішення КДКА Чернігівської області від 19 жовтня 2017 року №9-1/17 та повідомлення від 17 листопада 2017 року №543 містили суперечливі відомості про дату, час і місце розгляду дисциплінарної справи, суди попередніх інстанцій правильно застосували положення статті 39 Закону № 5076-VI до спірних правовідносин.
59.          Суд також не погоджується з аргументами скаржника про втручання судів попередніх інстанцій в дискреційні повноваження ВКДКА.
60.          Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка була прийнята Комітетом Міністрів 11   березня 1980   року на 316-й нараді, відповідно до якої під ним слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за даних обставин.
61.          Дискреційні повноваження (у вузькому розумінні) - це можливість діяти за власним розсудом у межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є законними.
62.          Отже, дискрецією є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені в законодавстві із застосуванням слова «може». Водночас дискреційні повноваження завжди мають межі, установлені законом.
63.          Важливою складовою обмежень дискреційних повноважень є процесуальні норми, які ставлять бар`єри на шляху довільного використання владних повноважень. Процедурні вимоги забезпечують об`єктивність дискреційного рішення, виступають гарантією від суб`єктивізму, упорядковують дослідження доказів, установлюють правила допустимості доказів, регулюють порядок з`ясування суб`єктом владних повноважень інтересів особи-учасника адміністративної процедури.
64.          Оцінюючи рішення, яке є результатом реалізації суб`єктом владних повноважень дискреції у питаннях, віднесених до його компетенції, суд перевіряє, чи відповідає таке рішення вимогам, закріпленим у частині другій статті 2 КАС України, зокрема, чи прийнято воно обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
65.          Порушення будь-якого з цих критеріїв є достатнім для висновку про те, що рішення суб`єкта владних повноважень є протиправним і, як наслідок, для його скасування.
66.          Установивши, що рішення ВКДКА від 18 травня 2018 року №V-002/2018 зазначеним критеріям не відповідає, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про те, що воно має бути скасованим.
67.          Ураховуючи викладене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог.
68.          Положеннями частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
69.          Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
70.          Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
71.          Переглянувши оскаржені судові рішення в межах заявлених вимог касаційної скарги, Суд уважає, що висновки судів попередніх інстанцій в цій справі є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для їхнього скасування чи зміни відсутні.
72.          Доводи касаційної скарги висновків судів і фактичних обставин справи не спростовують.
VII. Судові витрати
73.          Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.
74.          Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
75.          Касаційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури залишити без задоволення.
76.          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018   року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року в справі №0440/5515/18 залишити без змін.
77.          Судові витрати не розподіляються.
78.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    С.А. Уханенко