Постанова
Іменем України
30 жовтня 2019 року
м. Київ
справа № 401/1222/18
провадження № 61-15147св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, у складі судді Кадигроб С. М., від 12 квітня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду, у складі колегії суддів: Голованя А. М., Карпенка О. Л., Мурашка С. І., від 10 липня 2019 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення аліментів.
Обґрунтовуючи позовні вимоги  ОСОБА_1 зазначав, що йому виповнилось 57 років, він не працює, є інвалідом І групи, має єдиний дохід у вигляді пенсії по інвалідності, потребує сторонньої допомоги та матеріальної підтримки. 
На даний час він проживає в с. Подорожнє Світловодського району Кіровоградської області зі своєю матір`ю, яка є особою похилого віку і постійно хворіє. 
Відповідачі (дружина та діти) відмовляються добровільно надавати йому матеріальну допомогу і не виявляють бажання у здійсненні догляду. Батьківських прав він не позбавлявся, шлюб з  ОСОБА_2  не розірвано. Коли мав можливість, та не був інвалідом повністю матеріально забезпечував своїх дітей та дружину.
Стан його здоров`я вимагає постійних матеріальних витрат на ліки та оплату послуг за надання стороннього догляду від інших осіб.
Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути на його користь аліменти із ОСОБА_2 у розмірі 700 грн щомісячно, а з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 у розмірі по 1/4 частини всіх видів їх доходу, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і довічно.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Світловодського місьрайонного суду Кіровоградської області 
від 12 квітня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю, за безпідставністю вимог.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач є таким, який потребує матеріальної допомоги, оскільки є непрацездатним та особою з інвалідністю І групи, отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання в розмірі 1 452 грн, що незначно відрізняється від розміру встановленого законом прожиткового мінімуму.
Дружина позивача - ОСОБА_2 із 2015 року не має доходів, а отже не має матеріальної можливості утримувати або надавати допомогу своєму чоловікові.
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 є повнолітніми, працездатними дітьми позивача. Батьківських прав позивач щодо своїх дітей не позбавлявся. Кожен із них має власну сім`ю та має на утриманні по одній неповнолітній дитині, дочки позивача матеріально залежні від своїх чоловіків, власних доходів не мають, ніде не працюють, на обліку у службі зайнятості не перебувають, а отже не мають матеріальної змоги утримувати свого непрацездатного батька.
Короткий зміст судового рішення апеляційної інстанції 
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 10 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2019 року - без змін.
Апеляційний суд виходив з того, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору. Суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення
Колегія суддів додатково зазначила, що позивачем не доведено, що він потребує матеріальної допомоги на своє утримання, яка не покривається отриманою ним пенсією, а понесені ним витрати на ліки та оплату послуг за надання стороннього догляду відносяться до додаткових витрат, про стягнення яких він, згідно статті 203 СК України, може звернутися до суду із окремим позовом.
Короткий зміст вимог касаційної скарг 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
 ОСОБА_1  на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 липня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 21 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 401/1222/18 та витребувано її матеріали. У вересні 2019 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду. Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції помилково визначено розмір прожиткового мінімуму. 
Крім того оскаржувані судові рішення суперечать висновкам Верховного Суду викладеним у постановах від 11 лютого 2019 року в справі № 281/697/16-ц 
та від 22 листопада 2018 року в справі № 758/4690/15-ц.
В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази скрутного матеріального становища відповідачів, а навпаки відповідачами надано довідки про те, що вони не перебувають на обліку в центрі зайнятості, деякі документи подані в копіях не завірених належним чином та не можуть вважатися допустимими доказами.
При прийнятті судами рішень про стягнення аліментів має бути враховано матеріальний стан платника аліментів, але законом не передбачено повного звільнення від сплати аліментів із урахуванням майнового стану такого платника.
Наголошує на тому, що він є особою, яка потребує матеріальної допомоги, що було встановлено судом, підстави для звільнення від утримання батька та чоловіка у відповідачів відсутні, він не позбавлявся батьківських прав та не ухилявся від виконання батьківських обов`язків, є інвалідом І групи та потребує стороннього догляду.
Учасниками справи відзив (заперечення) на касаційну скаргу не подано
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судами встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Подорожнє, Світловодського району, Кіровоградської області.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 25 лютого 1984 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І групи із 10 жовтня 2016 року, потребує значної залежності від інших осіб у виконанні життєво-важливих 
соціально-побутових функцій, страждає на тяжке захворювання імунної системи організму та перебуває з даного приводу на обліку в Світловодській ЦРЛ із липня 2015 року, отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання в розмірі 1 452 грн на місяць. 
Із 16 жовтня 2018 року ОСОБА_1 є особою з інвалідністю першої групи Б загального захворювання безстроково. 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 із 
24 грудня 2012 року є в рівних частках співвласниками квартири АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із 01 жовтня 2012 року офіційно не працевлаштована, на обліку у Світловодській міськрайонній філії Кіровоградського обласного центру зайнятості не перебуває. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних-осіб - платників податків, за період з І кварталу 2015 року по І квартал 2018 року інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня. 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з 24 липня 2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_9 , є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Проживає разом із чоловіком та сином. Згідно записів у трудовій книжці виданій на ім`я ОСОБА_4 остання, з 01 липня 2002 року, після закінчення Світловодського ПТУ №5, офіційно не працевлаштована, за період з І кварталу 2015 року по І квартал 2018 року отримувала державну та соціальну матеріальну допомогу в розмірі 2 580 грн в квартал, на обліку у Світловодській міськрайонній філії Кіровоградського обласного центру зайнятості не перебуває.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Із 29 вересня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 , має неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Згідно записів у трудовій книжці виданої на ім`я ОСОБА_3 з 28 червня 2007 року, офіційно не працевлаштований, в Державному реєстрі фізичних-осіб - платників податків, за період з І кварталу 2015 року по І квартал 2018 року інформація про його доходи відсутня, на обліку у Світловодській міськрайонній філії Кіровоградського обласного центру зайнятості не перебуває.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Із 27 вересня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_13 , є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Проживає разом зі своїм чоловіком та сином в орендованій квартирі, на підставі договору 
від 31 січня 2017 року. Ніде не працювала і не працює. В Державному реєстрі фізичних-осіб - платників податків, за період з 4 кварталу 2017 року 
по 1 квартал 2018 року отримувала державну та соціальну матеріальну допомогу в розмірі 2 580 грн в квартал. На обліку у Світловодській міськрайонній філії Кіровоградського обласного центру зайнятості не перебуває. 
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до частин першої-третьої та четвертої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання одного із подружжя
Правовідносини щодо прав та обов`язків подружжя з утримання регулюються главою 9 СК України.
Відповідно до частин другої-четвертої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17, аналіз норм статей 75, 76 СК України дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу - якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.
Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена доходом у розмірі прожиткового мінімуму.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» (на час звернення позивача із позовом до суду) прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у 2018 році для осіб, які втратили працездатність становив з 01 січня 2018 року 1 373 грн, з 01 липня 2018 року 1 435 грн, 
з 01 грудня 2018 року 1 497 грн.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» (на час ухвалення судових рішень судами попередніх інстанцій) прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у 2019 році для осіб, які втратили працездатність становить з 01 січня 2019 року 1 497 грн, з 01 липня 2019 року - 1 564 грн, а з 01 грудня 2019 року 1 638 гривень.
Обов`язковою умовою виникнення права на отримання аліментів від другого із подружжя також є можливість останнього надавати таку матеріальну допомогу.
Встановивши відсутність у ОСОБА_2 змоги надавати матеріальну допомогу чоловікові, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині.
Згідно з статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання батька
Правовідносини, пов`язані з обов`язком повнолітніх дочки, сина утримувати батьків врегульовані Главою 17 Розділу ІІІ СК України (статті 202, 203 СК України). Зазначені норми права не передбачають врахування прожиткового мінімуму, встановленого законом, як обов`язкової умови для стягнення аліментів.
Натомість, така умова є обов`язковою у правовідносинах за позовом одного із подружжя до іншого про стягнення коштів на утримання на підставі норм передбачених Главою 9 Розділу ІІ СК України.
Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 
2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них 
(стаття 204 СК України).
Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 
1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення);
2) непрацездатність матері, батька; 
3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. 
Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.
При встановленні того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.
Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у цивільній справі № 212/1055/18-ц (касаційне провадження № 61-2386сво19).
Таким чином, у справі, що переглядається суди встановивши, що позивач є інвалідом І групи, непрацездатним, страждає на тяжке захворювання, має єдиний дохід у вигляді пенсії по інвалідності, дійшли помилкового висновку про відсутність у позивача потреби у матеріальній допомозі.
При цьому судами попередніх інстанцій не встановлено підстав, передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідачів від обов`язку утримувати свого непрацездатного батька.
Посилання апеляційного суду на те, що позивач хоча і є непрацездатним, проте отримує пенсію у розмірі, що перевищує прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому не потребує матеріальної допомоги, є безпідставними, оскільки положення статей 202, 203 СК України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають врахування лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як обов`язкової умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів із дітей на утримання непрацездатних батьків.
За таких обставин оскільки, з урахуванням повноважень касаційного суду, недоліки допущені судами попередніх інстанцій, не можуть бути усунені при касаційному розгляді справи, судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання батька з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При новому розгляді справи апеляційному суду необхідно врахувати висновок про застосування норм права викладений в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 
2019 року у цивільній справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19), дослідити та дати оцінку доказам наданим сторонами, у тому числі тим, які впливають на визначення розміру аліментів і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області
від 12 квітня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду
від 10 липня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 про стягнення з повнолітніх дітей аліментів на утримання непрацездатного батька скасувати та справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 липня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий   Судді: | Є. В. Синельников   О. М. Осіян   Н. Ю. Сакара   С. Ф. Хопта   В. В. Шипович