Постанова
Іменем  України 
 
26 листопада 2019 року
м. Київ
 
справа № 466/8042/16-ц
провадження № 61-23276св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (судді-доповідача), Зайцева А. Ю.,                 Курило В. П.,
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,  
суб`єкт оскарження - Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Ільчишин Любов Володимирівна,
заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», Державне підприємство «Сетам»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2016 року у складі судді Зими І. Є. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 09 березня 2017 року у складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Павлишина О. Ф.,  
 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2016 року  ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Ільчишин Л. В. (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області).
На обґрунтування вимог зазначив, що під час виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова на підставі виконавчого листа від 31 березня 2011 року було передано на реалізацію предмет іпотеки - належну заявникові квартиру АДРЕСА_1 . 
23 травня 2016 року інформаційне повідомлення про електронні торги з реалізації квартири внесено в Систему електронних торгів. 
Перші електронні торги були призначені на 13-15 червня 2016 року та визначена початкова ціна продажу майна - 997 143,00 грн. У зв`язку з відсутністю допущених учасників торги не відбулись. 
07 липня 2016 року заявник отримав повідомлення від ДП «Сетам» про те, що визначена нова дата проведення електронних торгів - 21-23 липня 2016 року з початковою ціною продажу майна - 797 714,40 грн. З протоколу проведення електронних торгів від 23 липня 2016 року вбачається, що такі не відбулися знову в зв`язку з відсутністю допущених учасників. 
В порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року, було призначено треті електронні торги, що мали відбутись 22-24 вересня 2016 року.
Оскільки державним виконавцем не дотримано визначених строків призначення та проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, звіт про оцінку майна не може бути чинним протягом всього протермінованого періоду, а реалізація майна за ціною, визначеною цим звітом, не відповідає реальній вартості квартири. 
Про проведення третіх електронних торгів заявнику стало відомо з інформаційного повідомлення, розміщеного на веб-сайті ДП «Сетам» 02 вересня 2016 року. 
З урахуванням викладених обставин, просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Ільчишин Л. В. під час проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження           № 50911814 в частині призначення третіх електронних торгів з реалізації арештованого майна - належної на праві власності ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 та зупинити виконавчі дії в межах вказаного виконавчого провадження. 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що жодними діями державного виконавця в розумінні статті 383 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) не порушені права скаржника.
Не погодившись із цим рішенням,  ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2016 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права. 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У березні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Вищого спеціалізованого суду  України з розгляду цивільних і кримінальних справ  касаційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 09 березня 2017 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанції ухвалені рішення без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи.

 
 
Доводи інших учасників справи
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою та витребувано цивільну справу.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після  набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
07 червня 2019 року вказана справа передана судді-доповідачу           Коротенку Є.В.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем описано належне ОСОБА_1 майно - квартиру АДРЕСА_1 . 
Згідно оцінки майна оцінювача від 28 грудня 2015 року, вартість зазначеного нерухомого майна становить 997 143,00 грн.
Згідно порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів ДП «Сетам» уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться в ній, на організацію та проведення електронних торгів та виконання інших функцій, передбачених Порядком.
23 травня 2016 року на офіційному сайті ДП «Сетам» було опубліковано інформацію про лот № 149239 (квартиру боржника) та зазначено дату торгів 13-15 червня 2016 року.
У зв`язку з відсутністю допущених учасників електронні торги призначались 21-23 липня 2016 року та 22-24 вересня 2016 року. 
Відповідальність за проведення торгів згідно Порядку про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів належить ДП «Сетам».
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5 (далі - Порядок), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, електронні торги - це продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.
Організатор електронних торгів (далі - Організатор) - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.
Реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Якщо строк чинності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги.
Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби.
Організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на другий робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, що підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень тощо).
При формуванні лота Організатор має право розділити майно, що направлене на реалізацію в рамках однієї заявки, на декілька лотів або об`єднати майно, що направлене на реалізацію в межах одного виконавчого провадження кількома заявками, в один лот, керуючись принципом найбільшої ефективності продажу (сплати найвищої можливої ціни за найкоротший строк).
Після внесення лота до Системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення торгів, реєстрації учасників, огляду майна, який становить: для лотів зі стартовою ціною до 5 000,00 грн - 10 календарних днів; для лотів зі стартовою ціною від 5 000,01 до 1 000 000, 00 грн - 20 календарних днів; для лотів зі стартовою ціною від 1 000 000,01 грн - 30 календарних днів.
Дата початку проведення електронних торгів призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на Веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у Систему.
Організатор проводить електронні торги, у тому числі повторні, відповідно до строків, визначених цим Порядком.
Реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів.
В поданій суду скарзі ОСОБА_1 просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області           Ільчишин Л. В. під час проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 50911814 в частині призначення третіх електронних торгів з реалізації арештованого майна - належної на праві власності            ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 та зупинити виконавчі дії в межах вказаного виконавчого провадження. 
Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, передбачено Законом № 606-ХIV та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 (далі - Інструкція № 74/5).
Законом № 606-ХIV, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.
Аналіз положень Закону № 606-ХІV й Інструкції № 74/5 (тут і далі - чинних на момент виникнення спірних правовідносин) свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими визначається порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна.
Частиною третьою статті 62 Закону № 606-XIV передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.
Частинами другою, четвертою статті 58 Закону передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію. 
Частиною першою статті 58 Закону № 606-XIV передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Частиною п`ятою статті 58 вказаного Закону визначено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності суб`єкта господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.
Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, у тому числі й оцінку та уцінку майна, на яке звернуто стягнення, - статті 58, 62 Закону № 606-ХІV, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції № 74/5).
Дії (бездіяльність) державного виконавця щодо порушень, допущених при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом № 606-XIV, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статті 55, 85 цього Закону).
Аналогічна думка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у цивільній справі № 678/301/12.
При таких обставинах суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши та оцінивши наявні докази, встановивши обставини, що мають значення для вирішення справи, дійшли вірного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .
Доводи заявника щодо недотримання державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області визначених законодавством строків призначення та проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна не заслуговують на увагу суду, оскільки є необґрунтованими з підстав, викладених вище.
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.
 
Верховний Суд встановив, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального права та процесуального права, а доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки підстави для їх скасування відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 09 березня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              Є. В. Коротенко
 
 А. Ю. Зайцев
 
 В. П. Курило