ПОСТАНОВА
Іменем України

17 жовтня 2019 року 

м. Київ
справа №804/15154/15
адміністративне провадження №К/9901/15067/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року (колегія у складі суддів Сафронової С.В., Поплавського В.Ю., Чепурнова Д.В.)
у справі № 804/15154/15 
за позовом ОСОБА_1 
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 
про зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          20.10.2015 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у якому (з урахуванням уточнення позовних вимог) просив:
- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №016-03727- 240215 «Найкращий від Миколая» від 24.02.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ), оформлені листом вих. № 8821/293 від 23.09.2015;
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ), як вкладника, який має право на відшкодування за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та включити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу (депозиту) №016-03727-240215 «Найкращий від Миколая» від 24.02.2015р.
- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та відшкодувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) кошти у розмірі: 139 662,19 грн. за вкладом, які було внесено за договором банківського вкладу (депозиту) №016-03727-240215 «Найкращий від Миколая» від 24.02.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .
2.          Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2015 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 :
-          визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №016-03727- 240215 «Найкращий від Миколая» від 24.02.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ), оформлені листом Вих. № 8821/293 від 23.09.2015;
-          зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «ДЕЛЬТА БАНК» Кадирова Владислава Володимировича включити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, за Договором банківського вкладу (депозиту) №016-03727- 240215 «Найкращий від Миколая» у доларах США від 24.02.2015р. у сумі 139662,19 грн, і надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додатку інформацію про вкладника ОСОБА_1 , якому необхідно здійснити виплату відшкодування у сумі 139662,19 грн по Договору банківського вкладу (депозиту) №016-03727-240215 «Найкращий від Миколая» у доларах США від 24.02.2015, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК»;
-          зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов`язано включити в реєстр вкладників Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування ОСОБА_1 на суму 139662,19 грн по Договору банківського вкладу (депозиту) №016-03727-240215 «Найкращий від Миколая» у доларах США від 24.02.2015, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК»;
-          в іншій частині позовних вимог відмовлено.
3.          Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2016 апеляційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2015 скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
4.          29.07.2016 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Позивача на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
5.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.08.2016 було відкрито провадження у справі. У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України 02.02.2018 справу було передано до Верховного Суду. Відзив від Відповідача надійшов 15.08.2016. Позивач та Відповідач  заявляли клопотання про розгляд справи за участі сторін, однак ухвалою від 15.10.2019 в задоволенні такого клопотання було відмовлено.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24.02.2015 між ОСОБА_1 , з однієї сторони, та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», з іншої сторони, було укладено Договір № 016-03727-2402 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, відповідно до пп.1.6 якого, позивачу було відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 на суму вкладу 5200,00 доларів США (пп.1.2. Договору) на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок по 25.05.2015р., тобто, строком на три календарні місяці (пп. 1.3. Договору).
7.          Як вбачається з пп.1.8. зазначеного вище Договору № 016-03727-2402, між сторонами при укладені договору було обумовлено, що зарахування вкладу на рахунок позивача здійснюється з його власного відкритого у Банку поточного або вкладного (депозитного) рахунку, або готівкою через касу Банку вдень укладання сторонами Договору. Проте, п.1 Додаткової угоди №1 до Договору № 016-03727-240215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США від 24.02.2015, між позивачем та Банком було досягнуто домовленість, що зарахування вкладу на рахунок позивача може бути здійснено шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента.
8.          У той же день 24.02.2015, тобто, в день укладання Договору та додаткової угоди, на рахунок Позивача від ОСОБА_2 було перераховано суму вкладу у розмірі 5200,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності №46379953.
9.          02.03.2015 на підставі постанови Правління Національного банку України за №150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», а 02.03.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних прийнято рішення №51 «Про запровадження тимчасову адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича. Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №71 від 08.04.2015 тимчасову адміністрацію АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно, а рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №147 від 03.08.2015 строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02.10.2015 включно.
10.          Згодом Постановою НБУ №664 від 02.10.2015 було відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк», а за рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №181 від 02.10.2015 було розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.
11.          Крім того, з матеріалів справи вбачається, що під час здійснення перевірки Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач у зв`язку з закінченням 25.05.2015 строку дії Договору №016-03727-2402, звернувся до Банку з вимогою повернути йому як вкладнику кошти, що були ним розміщені у банку згідно умов вказаного Договору.
12.          На своє звернення позивач на початку жовтня 2015 року отримав від Тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банку» лист №8821/293 від 23.09.2015р., яким його було повідомлено, що Комісія за результатом перевірки дійшла висновку про нікчемність з підстав, визначених п.7 ч.3ст.38 «Про систему гарантуванню вкладів фізичних осіб» укладеного між ним та Банком Договору Договору № 016-03727-240215 від 24.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, за яким здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами Банку, і надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, у зв`язку з чим укладений ним недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю відповідно до ст.216 ЦК України, що саме і оскаржено позивачем до суду, та є предметом спору у цій справі.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13.          Суд першої інстанції, виходячи з аналізу наданого до суду Договору № 016-03727-240215 від 24.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США встановив, що вказаний договір є новим правочином, який був укладений між позивачем - вкладником та ПАТ «Дельта Банк», і нарахування процентів за Договором № 016-03727-240215 від 24.02.2015  банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая» у доларах США відбувалося на розрахунковий рахунок, що відкритий на ім`я позивача, а зарахування коштів ОСОБА_2 на вкладний (депозитний) рахунок позивача за № НОМЕР_2 було вчинено на виконання зобов`язань, що виникли безпосередньо між ОСОБА_2 та позивачем, що у сукупності за висновками суду першої інстанції свідчить про безпідставність тверджень відповідачів щодо створення Банком і позивачем переваг для кредитора - ОСОБА_2 , та відповідно про необґрунтованість посилання відповідача на п.7 ч.3 ст.38 Закону Украй «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як на підставу для визнання нікчемним Договору № 016-03727-240215 від 24.02.2015  банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, оскільки, як було зазначено вище, між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір строкового вкладу за програмою «Найкращий від Миколая», тобто, відповідно до поточних на той час ринкових умов та внутрішніх правил банку, які були доступними будь-якому вкладнику ПАТ «Дельта Банк», у зв`язку з чим такі правочини не надають кредиторам жодних додаткових переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
14.          З огляду на викладене, суд першої інстанції визнав безпідставним застосування за Наказом Тимчасової адміністрації    ПАТ«Дельта Банк» № 813 від 16.09.2015 наслідків нікчемності Договору № 016-03727-240215 від 24.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США.
15.          Суд апеляційної інстанції не погодився з такими висновками та зазначив, що кошти на депозитний рахунок, відкритий на ім`я позивача надійшли від третьої особи шляхом внутрішньобанківських проводок, без фактичного переміщення «реальних» грошових коштів, і вказана операція була здійснена в період встановлених обмежень в діяльності банку, що в свою чергу свідчить про фактичну штучність створення Банком правових підстав для отримання ОСОБА_2 (клієнтом банку) сум, що перевищують суми гарантованого йому відшкодування шляхом оформлення договору банківського вкладу на ім`я позивача. У такий спосіб ОСОБА_2 , будучи власником великого вкладу, залучивши шляхом внутрішньобанківської проводки кошти в сумі, що не перевищує граничного розміру відшкодування коштів за вкладами на рахунок позивача, фактично розділив суму власного вкладу на частини з метою отримання відшкодування коштів за власним вкладом в сумі, що перевищує розмір граничного відшкодування.
16.          Оскільки внаслідок вчиненого Банком правочинну з позивачем стало надання переваги вкладнику банку - ОСОБА_2 , розмір вкладу якого перевищував встановлений граничний розмір відшкодування, на отримання відповідного відшкодування замість отримання залишку вкладу понад граничний розмір відшкодування за рахунок реалізації майна банку в порядку черговості згідно ст.52 Закону, то у уповноваженої особи були усі підстави для затвердження рішення засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» від 15.09.2015  про нікчемність укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» Договору банківського вкладу (депозиту) №016-03727-240215 «Найкращий від Миколая» від 24.02.2015 відповідно до положень п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно якого «правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку», та повідомити про вказані обставини позивача, і вжиття передбачених законом заходів застосування наслідків такої нікчемності.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17.          У касаційній скарзі Позивач наголошує, що висновки суду апеляційної інстанції є передчасними, зробленими без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.
18.          Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» Кадировим В.В. безпідставно не було включено позивача до загального реєстру вкладників ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», які мають право на отримання відшкодування за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договорами банківських вкладів (депозитів), оскільки, як вважає відповідач, вказані правочини вчинено виключно з метою штучного створення обов`язку Фонду щодо відшкодування грошових коштів та такі правочини спрямовані на незаконне заволодіння державними коштами. У позовній заяві також зазначено, що договір банківського вкладу укладений між позивачем та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» не може вважатись нікчемним на підставі ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 36, п. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
19.          Відповідач 1 у своєму відзиві зауважує про неможливість включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, оскільки він не є вкладником, у зв`язку із тим, що кошти на поточний рахунок перераховані третьою особою; операції із перерахування коштів на рахунок позивача є нікчемним правочином, який спрямованим на заволодіння коштів держави та порушує публічний порядок.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20.          Перевіряючи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права при вирішенні даного спору, Суд зазначає таке.
21.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за її банківським вкладом (депозитом) у ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду.
22.          Законом №4452-VI установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.
23.          Відповідно до ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
24.          Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
25.          Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
26.          Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).
27.          Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
28.          Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.
29.          Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
30.          Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
31.          Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.
32.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач уклав з ПАТ "Дельта Банк" договір банківського вкладу (депозиту) та на відповідних рахунках позивача розміщено грошові кошти згідно з зазначеним договором (переказ коштів від ОСОБА_2 ), а тому в розумінні закону позивач є вкладником.
33.          Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок позивача відбулось до початку віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (02.03.2015).
34.          Колегія суддів звертає увагу, що положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та ПАТ "Дельта Банк", оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.
35.          Отже, вклад розміщено на рахунку ПАТ "Дельта Банк" до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI. При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452-VI.
36.          Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.
37.          Отже, колегія суддів погоджується з позицією суду першої та апеляційної інстанції, що позивач є особою, що набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду.
38.          Щодо висновку суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №016-03727- 240215 «Найкращий від Миколая» від 24.02.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ), оформлені листом Вих. № 8821/293 від 23.09.2015, Суд зазначає таке.
39.          Згідно з ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.
40.          За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.
41.          Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ "Дельта Банк" із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.
42.          Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №819/353/16.
43.          Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.
44.          Відтак і права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.
45.          Встановлена правова природа зазначено наказу (повідомлення про нікчемність) унеможливлює здійснення у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах) вимог про визнання неправомірними дій та рішення уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та позивачем, а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю.
46.          Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.
47.          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених ст. 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
48.          За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №016-03727- 240215 «Найкращий від Миколая» від 24.02.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ), оформлені листом Вих. № 8821/293 від 23.09.2015, із закриттям провадження у справі в зазначеній частині вимог. 
49.          Колегія суддів також враховує, що згідно вимог п. 4, 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 та ті обставини, що станом на дату розгляду справи у суді відповідний перелік вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду, вже сформовано та подано на затвердження Фонду, належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання уповноваженої особи подати додаткову інформацію стосовно позивача як вкладника, який мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
50.          З огляду на вищенаведене, Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача стосовно зобов`язання Фонду включити його до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки така вимога є передчасною, зважаючи на те, що Уповноваженою особою не було включено позивача до переліку вкладників, на підставі якою формується Загальний реєстр.
51.          За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень в частині зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити Позивача до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
52.          Щодо стягнення судового збору зі скаржника, Суд зазначає таке.
53.          Оскільки відповідачем у цій справі є уповноважена особа, яка в силу приписів Закону № 4452-VI є працівником Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, то понесені витрати на сплату судового збору належить стягнути саме з Фонду як суб`єкта владних повноважень.
54.          Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.
55.          Згідно із частиною першою статті 47 БК України відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.
56.          Проте Фонд не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, який формується відповідно до Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22 грудня 2011 року № 1691 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України12 січня 2012 року за № 33/20346), тобто цей орган не отримує бюджетні асигнування.
57.          Згідно з приписами пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за № 1581/12/21893), оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. До цих витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.
58.          Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 29.05.2019 у справі № 826/9960/15.
59.          Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що понесені позивачем документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі підлягають відшкодуванню Фондом.
60.          Відповідно до вимог ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.  
61.          Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
62.          Відповідно до квитанції від 20.10.2015 Позивач сплатив судовий збір у розмірі 974,40 грн.
63.          Враховуючи зазначене та у зв`язку із задоволенням однієї із заявлених двох позовних вимог, понесенні позивачем судові витрати на звернення до суду із позовом підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду пропорційно частині задоволених позовних вимог, що становить 487,20 грн. Тобто, рішення суду першої інстанції в частині присудження судових витрат підлягає скасуванню.
64.          Крім того, за подання касаційної скарги Позивач відповідно до квитанції від 26.06.2016 сплатив судовий збір у розмірі 1760 грн, у зв`язку із задоволенням однієї із заявлених позовних вимог, понесені Позивачем судові витрати за звернення до суду касаційної інстанції підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду, що становить 584,64 грн.
Керуючись ст. 341, 345, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2.          Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року у справі № 804/15154/15 скасувати.
3.          Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року у справі № 804/15154/15 в частині задоволення вимоги щодо визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №016-03727- 240215 «Найкращий від Миколая» від 24.02.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ), оформлені листом Вих. № 8821/293 від 23.09.2015, скасувати, провадження у справі в цій частині вимог закрити.
4.          Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року у справі № 804/15154/15 в частині зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити в реєстр вкладників Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування ОСОБА_1 на суму 139662,19 грн по Договору банківського вкладу (депозиту) №016-03727-240215 «Найкращий від Миколая» у доларах США від 24.02.2015, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК», скасувати, в задоволенні даної позовної вимоги відмовити.
5.          Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року у справі № 804/15154/15 в частині стягнення солідарно з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «ДЕЛЬТА БАНК» Кадирова Владислава Володимировича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1169,28 (одна тисяча сто шістдесят дев`ять грн 28 коп.), скасувати, прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, код ЄДРПОУ 21708016) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )   судові витрати у розмірі 487,20 грн (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).
6.          В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року у справі № 804/15154/15  залишити без змін.
7.          Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, код ЄДРПОУ 21708016) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати за подання касаційної скарги у розмірі 584,64 грн. (п`ятсот вісімдесят чотири гривні шістдесят чотири копійки).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб