ПОСТАНОВА
Іменем України

04 жовтня 2019 року 
Київ
справа №820/12154/15
адміністративне провадження №К/9901/6908/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -                     Данилевич Н.А.,
суддів -                                                                       Бевзенка В. М., 
                                                                                   Шевцової Н.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні  
касаційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року (головуючий суддя - Самойлова В.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року (головуючий суддя - Яковенко М.М., судді: Лях О.П., Старосуд М.І.) у справі 
за позовом ОСОБА_1 
до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа: ОСОБА_2 
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - 
в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом та просив визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області від 23.12.2014 року про відмову у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2 ; визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 1Х-014/2015 від 08.10.2015 року про залишення без зміни рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області від 23.12.2014 року про відмову у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2 ; зобов`язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Харківської області відкрити дисциплінарне провадження відносно адвоката ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення прийняті помилково, без належного дослідження обставин справи, з порушенням ст. ст. 26, 27, 33, 34 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та недотриманням процедури вирішення питання про допуск порушення дисциплінарної справи.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Постановою  Харківського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року, яка була залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області від 23.12.2014 року про відмову у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2 .
Визнано протиправним та скасовано рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 1Х-014/2015 від 08.10.2015 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_1 та залишення без зміни рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області від 23.12.2014 року про відмову у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2 .
Зобов`язано Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Харківської області розглянути повторно скаргу ОСОБА_1 про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2 .
Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що в рішенні дисциплінарної палати КДКА Харківської області від 23.12.2014 року вказується, що «…відсутність оформленого сторонами (адвокатом та клієнтом) в письмовій формі Договору про надання правової допомоги з усіма істотними умовами унеможливлює надання адвокатом ОСОБА_2 . правової допомоги ОСОБА_1 у будь-якому кримінальному провадженні та свідчить про відсутність існування правовідносин між ОСОБА_1 як клієнтом та ОСОБА_2 , як адвокатом з приводу надання скаржнику адвокатських послуг». Проте, саме на отримання коштів, для надання юридичних послуг, без укладення договору про правову допомогу, і вказувалось позивачем як на одне з дисциплінарних порушень, які були допущені адвокатом ОСОБА_1, що належним чином не було розглянуто комісією при вирішенні питання про відкриття дисциплінарного провадження. Суди вказали, що розписка адвоката ОСОБА_2. про повернення гонорару в сумі 6150 доларів США, копію якої позивач долучав до справи, підтверджує, що вказані кошти є саме гонораром, тобто, як зазначено у оскарженому рішенні, формою винагороди адвоката. Також, безпідставними, на думку судів, є твердження ОСОБА_2 в письмових поясненнях, які досліджувались відповідачами при прийнятті оскаржуваних рішень, про те, що отримані ним кошти в сумі 7000,00 доларів США є гонораром позивача, який він отримав від ОСОБА_4 , позаяк не було враховано, те, що позивач не є адвокатом, а тому не міг отримати гонорар у зазначеному контексті. Суди зазначили, що сумнівним також є факт розгляду відповідачем-1 питання про відкриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_2 саме на засіданні 23.12.2014 року, оскільки на поясненнях адвоката ОСОБА_2, які були надані ним до КДКА Харківської області та відображені у спірному рішенні останнього, стоїть штамп і вх. № 2642/14 від 24(23).12.2014 року (дата реєстрації виправлена з 24.12.2014 на 23.12.2014 року). Окрім того, суди вказали, що відповідно до заочного рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 09.11.2015 р. у справі № 646/11325/15-ц були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу (основного боргу, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, суми інфляційних збитків) в загальному розмірі 239859,40грн. та стягнення  сплаченого судового збору в розмірі 2  398, 60 грн., що в свою чергу, підтверджує наявність між позивачем та ОСОБА_2 певних правовідносин, які виникли внаслідок отримання коштів ОСОБА_2 від ОСОБА_1 , природу яких як гонорар ніхто не спростував. А відтак, у суду були наявні підстави вважати, що даний термін відноситься до професійної діяльності ОСОБА_2 , як адвоката. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
20 жовтня  2016 року відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року.
В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року та прийняти свою постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. 
В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначив, що судами надана неналежна оцінка доказам, які підтверджують факт отримання коштів ОСОБА_2 у ОСОБА_1 в якості гонорару на виконання послуг адвоката. Судом, відповідно до ст.72 КАС України невірно надана оцінка судовому рішенні по цивільній справі, яким фактично встановлений факт виникнення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . цивільних правовідносин, які не пов`язані з адвокатською діяльністю, що унеможливлює притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, відносно якої діє презумпція невинуватості. Вказує на відсутність доказів, якими підтверджуються доводи позивача щодо укладання між ними договорів про надання послуг адвоката, надання їх неналежної якості, взяття за надання таких послуг коштів. Скаржник зазначає, що жодних правовідносин з надання правової допомоги ОСОБА_1 судами не доведено.
Позивачем до Суду не надано заперечень на касаційну скаргу, що не перешкоджає її розгляду по суті.
Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ОСОБА_2 відповідно до витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, здійснює індивідуальну адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 610, яке видано Харківською обласною КДКА 18.12.1995 року.
Як вбачається з підстав звернення до суду, що було встановлено судом першої інстанції, влітку 2012 року адвокат ОСОБА_2 отримав від позивача кошти у вигляді гонорару в сумі 7000,00 доларів США за захист інтересів у кримінальній справі з метою повернення викрадених (розтрачених) коштів підприємства, ліквідатором якого ОСОБА_1 був призначений, про що ОСОБА_2 надав позивачеві розписку. Дані правовідносини не були оформлені у встановленому порядку, а взяті на себе зобов`язання ОСОБА_2 належним чином не виконав.
Адвокат ОСОБА_2 став ухилятися від виконання обов`язку з повернення гонорару, на не одноразові звернення не реагував, та лише згодом повернув частину коштів, а іншу частину грошей в сумі 6150 дол.США не повернуто до теперішнього часу.
Зазначені обставини стали підставою звернення позивача 14.11.2014 року із скаргою до відповідача - Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, згідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (надалі - Закон 5076) (а.с.125-127). В скарзі ОСОБА_1 просив позбавити ОСОБА_2 права на зайняття адвокатською діяльністю.
Дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області, за наслідками проведеної перевірки прийнято Рішення без номеру від 23.12.2014 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи за скаргою ОСОБА_1 стосовно неправомірних дій адвоката Чижиченко Руслана Володимировича.
За наслідками оскарження ОСОБА_1 Рішення від 23.12.2014 року (а.с.145-149 т.1), 08 жовтня 2015 року рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №ІХ-014/2015 скаргу ОСОБА_1 (а.с.124-126 т.1) залишено без задоволення, рішення дисциплінарної палати КДКА Харківської області від 23.12.2014 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 залишено без змін.
Відповідно до заочного рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 09.11.2015 у справі № 646/11325/15-ц були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу (основного боргу, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, суми інфляційних збитків) в загальному розмірі 239859,40грн. та стягнення  сплаченого судового збору в розмірі 2 398, 60 грн.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
Стаття 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
Частина 1 статті 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність": підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.
Частина 2 статті 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність": дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
Стаття 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»:  право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.
Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).
Стаття 37 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.
Частина 1 статті 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.
Частина 2 статті 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань. Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом. За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.
Частина 3 статті 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Частина 1 статті 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.
Частина 3 статті 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.
Частина 1 статті 40 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення.
Частина 2 статті 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.
Стаття 7 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року: у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності. Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.
Стаття 12 Правил адвокатської етики: всією своєю діяльністю адвокат повинен стверджувати повагу до адвокатської професії, яку він уособлює, її сутності та громадського призначення, сприяти збереженню та підвищенню поваги до неї в суспільстві. При здійсненні професійної діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватись загальноприйнятих норм ділового етикету, в тому числі щодо зовнішнього вигляду.
Стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).
Задовольняючи позовні вимоги, судами попередніх інстанцій зазначено, що сумнівним є факт розгляду відповідачем-1 питання про відкриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_2 саме на засіданні 23.12.2014 року, оскільки на поясненнях адвоката ОСОБА_2, які були взяті регіональним КДКА до уваги, стоїть штамп і вх. № 2642/14 від 24(23).12.2014 ( дата реєстрації виправлена з 24.12.2014 на 23.12.2014 року).
При цьому, в своєму рішенні колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначала, що наведені судом обставини, як підстави для скасування рішення КДКА Харківської області від 23.12.2014, не були взагалі спростовані жодним з апелянтів в апеляційних скаргах, а доводи щодо спростування таких обставин встановлених судом, не наводились, безпідставність таких висновків суду першої інстанції апелянтами не обґрунтовувалась.
В підтвердження дійсної реєстрації вхідної кореспонденції, а саме, вказаних пояснень адвоката ОСОБА_1., скаржником (КДКА Харківської області) надано до суду касаційної інстанції прошитий, пронумерований та скріплений печаткою витяг з журналу обліку та реєстрації вхідної кореспонденції за період з 19.12.2014 по 23.12.2014.
Проте, колегія суддів зазначає, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
Також Суд зазначає, що підставою для відмови у порушенні дисциплінарної справи відповідачем стало відсутність відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката (абз. 2 ч.2 ст.36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») та відсутність в діях адвоката ОСОБА_2 порушення Присяги адвоката, Правил адвокатської етики. 
Колегія суддів, з огляду на встановлені фактичні обставини, вважає, що наведені підстави для відмови у порушенні дисциплінарного провадження суперечать встановленому Законом принципам дисциплінарного провадження, в тому числі й стосовно стадій вирішення спірних питань.
Так, положення ст. 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» регулюють питання щодо розгляду заяви та вирішення питання про порушення або відмову у порушенні дисциплінарного провадження, в той же час положеннями абз. 2 ч.2 ст.36 вказаного Закону наведено обставини, за яких таке провадження не може бути порушено, а саме тоді, коли заява (скарга) не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката.
Разом з тим, як вбачається із змісту поданої скарги ОСОБА_1 від 14.11.2014 року, скаржник наводить обґрунтовані обставини, які містять відомості про наявність у діях адвоката ОСОБА_2 ознак дисциплінарного проступку, а саме: привласнення ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 7000 дол.США, що належали ОСОБА_1 , які були передані у зв`язку із наданням правової допомоги по захисту інтересів у кримінальній справі, ліквідатором якого був призначений позивач та ухилення від укладання договору, а також не надання відповідних послуг.
На підтвердження наведених обставин ОСОБА_1 надав відповідачу разом зі скаргою копії документів кримінальної справи, розписку від ОСОБА_1 про отримання гонорару та обов`язку його повернення, роздруківку смс переписки про необхідність повернення грошей.
Колегія суддів вказує, що з огляду на встановлені обставини, у відповідача не було обґрунтованих підстав для відмови у порушенні дисциплінарного провадження, позаяк скарга ОСОБА_1 містила достатньо відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката.
Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій стосовного того, що  відповідач на стадії вирішення питання про відкриття або відмову у відкритті дисциплінарного провадження зробив передчасні висновки, не притаманні цій стадії. Такі висновки про відсутність або про наявність дисциплінарного проступку, та як наслідок відмова у притягненні або навпаки у притягненні до дисциплінарної відповідальності та його накладанні, можуть бути надані на стадії розгляду та вирішення дисциплінарної справи, після її порушення.
Суд критично оцінює доводи скаржника стосовно невірно наданої оцінки судами попередніх інстанцій судовому рішенню по цивільній справі, оскільки судами вказане рішення не було прийнято як беззаперечний доказ наявності між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 правовідносин, які притаманні  адвокату та клієнту. В оскаржуваних  рішеннях суди лише вказали, що зазначене судове рішення додатково підтверджує наявність між позивачем та ОСОБА_2 . певних правовідносин, які виникли внаслідок отримання коштів ОСОБА_2 від ОСОБА_1 , природу яких як гонорар спростовано не було.
Крім того, Суд зауважує, що в матеріалах дисциплінарної справи було відсутнє вказане рішення суду, отже це не було предметом розгляду під час дисциплінарного провадження та прийняття спірного рішення регіонального КДКА, тому не може бути предметом доказової бази в рамках розгляду цієї справи.
Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судами попередніх інстанцій було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень, у касаційній скарзі не зазначено.
Частиною першою статті 350 КАС України (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Ураховуючи наведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.
Керуючись статтями 341, 343-345, 349-356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області - залишити без задоволення.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                Н.А. Данилевич          
Судді                                                                                                     В. М. Бевзенко 

                                                                                                    Н.В. Шевцова