Постанова  
Іменем  України
 
06 листопада 2019 року
м. Київ
 
справа № 461/5251/16-ц
провадження № 61-25268св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 , 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2016 року у складі судді Юрківа О. Р. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області 
від 28 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Бойко С. М., Копняк С. М., Ніткевича А. В.,
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2016 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до 
ОСОБА_2 про визнання наказу недійсним.
Позовна заява мотивована тим, що вона займала посаду директора товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» (далі - ТОВ «Агат») відповідно до рішення загальних зборів товариства від 22 вересня 2008 року, однак, 17 січня 2014 року ОСОБА_2 , керуючись протоколом загальних зборів засновників товариства від 17 січня 2014 року, видала наказ про те, що ОСОБА_2 приступила до виконання обов`язків директора цього товариства і, в подальшому, почала здійснювати управлінські та представницькі функції від імені товариства, тим самим усунувши її від виконання обов`язків директора цього товариства. Вважає, що оспорюваний нею наказ підлягає скасуванню, оскільки загальні збори засновників 
ТОВ «Агат» від 17 січня 2014 року є нелегітимними, так як вона (одна із засновників товариства з часткою 48 %) не була на них присутньою, а для того, щоб збори були повноважними, необхідна присутність учасників товариства, які володіють у сукупності більш як 60 % голосів.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним (скасувати) наказ від 17 січня 2014 року згідно якого ОСОБА_2 приступила до виконання посадових обов`язків директора ТОВ «Агат».
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що постановою Вищого господарського суду України від 30 червня 2015 року у справі № 914/3339/14 касаційну скаргу ТОВ «Агат» та ОСОБА_2 задоволено. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26 березня 2015 року було скасовано, а рішення господарського суду Львівської області 
від 28 листопада 2014 року залишено без змін. Встановлено, що протокол загальних зборів засновників ТОВ «Агат» від 17 січня 2014 року не призвів до негативних наслідків для позивача. Так, питання про виключення зі складу учасників ТОВ «Агат» ОСОБА_1 та перерозподіл часток, а також про звільнення з посади директора ТОВ «Агат» ОСОБА_1 та призначення нового директора, включені до порядку денного загальних зборів учасників товариства, призначених на 17 січня 2014 року, були включені також до порядку денного загальних зборів учасників товариства, призначених 
на 04 квітня 2014 року, тобто повторно поставлені на вирішення загальних зборів учасників товариства, з повідомленням позивача про дату, час та місце проведення зборів. Викладене свідчить про те, що 17 січня 2014 року не відбулось остаточного вирішення зазначених питань, оскільки, у протилежному випадку, ці питання не були б включені повторно до порядку денного загальних зборів учасників товариства, призначених на 04 квітня 2014 року.
Про відсутність негативних наслідків для позивача свідчить також і та обставина, що протокол загальних зборів засновників ТОВ «Агат» від 17 січня 2014 року для державної реєстрації змін як до статуту ТОВ «Агат», так і до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, не подавався, та жодних змін на підставі вказаного протоколу проведено не було. Таким чином, протокол загальних зборів засновників ТОВ «Агат» від 17 січня 2014 року не суперечить закону та статуту ТОВ «Агат».
Крім цього, постановою Вищого господарського суду України від 30 червня 2015 року встановлено, що під час скликання загальних зборів засновників (учасників) товариства, призначених на 17 січня 2014 року, було дотримано вимоги закону, а отже ОСОБА_1 як учасник товариства, не була позбавлена можливості взяти участь у загальних зборах. При цьому, суд зазначив, що у цьому випадку ОСОБА_1 , яка перебувала на посаді директора ТОВ «Агат», були відомі норми статуту товариства.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про законність прийнятого на загальних зборах рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади директора товариства та про призначення ОСОБА_2 новим директором товариства, оскільки відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України 2004 року обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, 
 ОСОБА_1 ,посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її з суду першої інстанції. 
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.
У червні 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачу.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що загальні збори засновників ТОВ «Агат», призначені на 17 січня 2014 року у приміщенні ТОВ «Агат» проведені не були, оскільки відповідно до акта від 17 січня 2014 року приміщення було закрито. Тобто встановленим фактом є те, що 17 січня 2014 року не відбулося остаточного вирішення питання про виключення зі складу учасників 
ТОВ «Агат» ОСОБА_1 та призначення нового директора, які були включені до порядку денного загальних зборів учасників товариства, призначених на 17 січня 2014 року.  
Відзив на касаційну скаргу до суду не надійшов
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Відповідно до наказу від 17 січня 2014 року ОСОБА_2 приступила до виконання обов`язків директора ТОВ «Агат» на підставі рішення загальних зборів засновників товариства, оформленого протоколом від 17 січня 
2014 (а. с. 17).
Згідно із статутом товариства засновниками (учасниками) товариства були ОСОБА_2 (частка статутного капіталу - 52 %) та ОСОБА_1 (частка статутного капіталу - 48 %)(а. с. 3-12).
Відповідно до протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Агат» 
від 17 січня 2014 року було прийнято рішення, зокрема, про виключення із складу засновників товариства ОСОБА_1 з перерозподілом її частки у статутному капіталі ОСОБА_2 та про звільнення з посади директора товариства ОСОБА_1 у зв`язку з її незадовільною діяльністю на шкоду товариству, що встановлено судовими рішеннями господарських судів, а також про призначення на посаду директора товариства ОСОБА_2 
(а. с. 14-16).
Питання про виключення із складу засновників товариства ОСОБА_1 з перерозподілом її частки в статутному капіталі, а також про звільнення її з посади директора товариства та призначення нового директора були повторно включені до порядку денного загальних зборів товариства, призначених на 04 квітня 2014 року.
Рішенням загальних зборів товариства, оформлених протоколом 
від 04 квітня 2014 року, на яких вже була присутня і ОСОБА_1 , повторно було прийнято рішення про виключення із складу засновників товариства 
ОСОБА_1 із перерозподілом її частки в статутному капіталі ОСОБА_2 та про звільнення з посади директора товариства ОСОБА_1 у зв`язку з її незадовільною діяльністю на шкоду товариству, що встановлено судовими рішеннями господарських судів, а також про призначення на посаду директора товариства ОСОБА_2 (а. с. 74).
Крім того, рішенням загальних зборів товариства від 04 квітня 2014 року визнано (підтверджено) правомірність (чинність) рішення загальних зборів засновників ТОВ «Агат» від 17 січня 2014 року.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 28 листопада 
2014 року, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 30 червня 2015 року (справа №914/3339/14), у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання незаконними загальних зборів ТОВ «Агат» 
від 17 січня 2014 року та 04 квітня 2014 року відмовлено (а. с. 26-38, 39-49).
Господарські суди дійшли висновку про те, що під час скликання загальних зборів засновників (учасників) товариства, призначених на 17 січня 
2014 року, було дотримано вимоги закону, ОСОБА_1 як учасник товариства не була позбавлена можливості взяти участь в загальних зборах, а тому не відбулось порушення її прав та охоронюваних законом інтересів.
Господарськими судами було також підтверджено законність проведених 
04 квітня 2014 року загальних зборів засновників товариства.
26 квітня 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ТОВ «Агат» (а. с. 25). 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Згідно зі статтею 57 ЦПК України 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків 
 
експертів. При цьому дані докази повинні бути належними і допустимими, як це передбачено статтями 58-59 ЦПК України 2004 року.
Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхилюючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України 
2004 року).
Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України 2004 року, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особа або особа, що якої встановлено ці обставини.
Згідно із статтею 97 ЦК України 2004 року, управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини першої статті 145 ЦК України та статті 58 Закону України «Про господарські товариства», вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 117 ЦК України, учасники господарського товариства зобов`язані додержуватися установчого документа товариства та виконувати рішення загальних зборів. Аналогічна норма викладена і у статті 88 ГК України та статті 11 Закону України «Про господарські товариства».
Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшли обґрунтованого висновку про законність оскаржуваного наказу, оскільки його було видано на виконання та на підставі рішення зборів про звільнення ОСОБА_1 з посади директора товариства та про призначення ОСОБА_2 новим директором товариства, які, як було встановлено постановою Вищого господарського суду України від 30 червня 2015 року, були проведені із дотриманням вимог законодавства України.
Доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства і з якою погоджується суд касаційної інстанції. 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 28 лютого 2017 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               С. Ф. Хопта 
Є. В. Синельников
В. В. Шипович