ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року 
м. Київ

Справа №  910/8297/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Баранця О.М., Студенця В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГранитГрупп"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2019
(головуючий суддя Коротун О.М., судді Сулім В.В., Руденко М.А.)
та рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2018
(суддя Ващенко Т.М.)

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Ушицький комбінат будівельних матеріалів"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГранитГрупп"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача
1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль", 
2) Приватне підприємство "А.Ф.К."

про стягнення 729 740, 40 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1.          У червні 2018 Приватне акціонерне товариство «Ушицький комбінат будівельних матеріалів» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГранитГрупп» про стягнення 729 740, 40 грн збитків, з яких: 663 264, 00 грн залізничного тарифу, відшкодованого позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" за мировою угодою, 66 326, 00 грн виконавчого збору та 150, 00 грн витрат виконавчого провадження № 56143466.

2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в договорі № 25/04 від 25.04.2016, укладеному між позивачем та відповідачем, передбачено, що поставка товару здійснюється залізничним транспортом за рахунок відповідача, а також передбачено обов`язок відповідача направити позивачу належним чином оформлені заявки однак, у зв`язку з зазначенням відповідачем у заявці платником ТОВ «ТЕП «Вертикаль», останнє сплатило залізничний тариф та в подальшому стягнуло вказані грошові кошти з позивача як з вантажовідправника в якості збитків. Оскільки відповідно до умов договору № 25/04 від 25.04.2016 з урахуванням специфікацій сплата залізничного тарифу має бути здійснена саме відповідачем, то сплачена позивачем на користь ТОВ «ТЕП «Вертикаль» сума, підлягає відшкодуванню відповідачем. Крім того, до складу збитків позивачем також включено витрати, які він поніс у зв`язку з виконанням ухвали Господарського суду Житомирської області від 25.07.2017 у справі №906/486/17 про затвердження мирової угоди, на підставі якої ним було відшкодовано залізничний тариф ТОВ «ТЕП «Вертикаль».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2019, позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ГранитГрупп» на користь ПАТ «Ушицький комбінат будівельних матеріалів» 663 264, 00 грн збитків. В іншій частині в позові відмовлено.

4.          В частині задоволених позовних вимог суди попередніх інстанцій мотивували свої висновки тим, що третьою особою - ТОВ «ТЕП «Вертикаль» було стягнуто з позивача як вантажовідправника оплату залізничного тарифу відвантаженої за заявкою відповідача партії товару, водночас відповідно до умов укладеного позивачем з відповідачем договору № 25/04 від 25.04.2016 саме відповідач як покупець відповідного товару зобов`язаний здійснювати оплату вказаного залізничного тарифу.

Збитки полягають в обґрунтованій сплаті позивачем на користь ТОВ «ТЕП «Вертикаль» залізничного тарифу за перевезення за заявками відповідача від 04.05.2016, 24.05.2016. Причино-наслідковий зв`язок характеризується тим, що саме з підстав невідшкодування відповідачем позивачу залізничного тарифу та зазначення у заявках покупця платником такого тарифу ТОВ «ТЕП «Вертикаль» з позивача, як вантажоперевізника ТОВ «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» стягнуло грошові кошти в сумі 663264, 00 грн.

5.          Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку, що у понесених позивачем витрат по сплаті 66326,00 грн виконавчого збору та 150, 00 грн витрат виконавчого провадження №56143466 відсутня вина та винні дії відповідача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги  та узагальнення їх доводів

6.          Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, 22.06.2019 ТОВ "ГранитГрупп" звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2018 скасувати повністю та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

7.          Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували умов п.3.3 договору поставки № 25/04 від 25.04.2016, з якого на думку скаржника випливає відсутність у відповідача обов`язку сплачувати залізничний тариф; вказаний спір підлягав вирішенню з урахуванням положень ст. 528 ЦК України.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

8.          Позивач подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення та постанову судів попередніх інстанцій - залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

9.          25.04.2016 між ПАТ «Ушицький комбінат будівельних матеріалів» (постачальник) та ТОВ «ГранитГрупп» (покупець) було укладено договір № 25/04 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язаний поставити, а покупець приймати та оплачувати вартість щебеневої продукції (товар).

10.          Відповідно до п. 2.1 договору поставка товару здійснюється залізничним транспортом за рахунок покупця.

11.          Згідно з п. 3.3 договору ціна товару може включати в себе транспортні витрати, пов`язані з доставкою товару від станції відправлення до станції призначення (вказаній покупцем у заявці) якщо це обумовлено в специфікації чи додатковій угоді, в іншому випадку витрати оплачуються постачальником. Покупець компенсує постачальнику вказані витрати на підставі окремо виставлених рахунків протягом трьох робочих днів із моменту отримання відповідного рахунку.

12.          У п. 4 додатків № 1 від 25.04.2016 та № 2 від 02.06.2016 до договору (специфікації) сторони дійшли згоди про те, що згідно з п. 2.1 договору крім витрат по навантаженню продукції, що входять до ціни товару згідно умов поставки, покупець також здійснює оплату залізничного тарифу відвантаженої партії товару від                ст. Ушиця ЮЗЖД до станції призначення, вказаній в заявці покупця.

13.          Відповідно до п. 2.4 договору у випадку зазначення покупцем невірних даних чи реквізитів в заявці на поставку товару, покупець зобов`язаний негайно у письмовому вигляді повідомити постачальника про це і направити повторну заявку з правильними даними та реквізитами. В протилежному випадку, якщо постачальником вже буде прийнято до виконання заявку з невірними даними чи реквізитами, покупець відшкодовує постачальнику всі збитки, яких він зазнав в зв`язку з виконанням такої заявки.

14.          У заявках покупця постачальнику від 04.05.2016 та від 25.05.2016 відповідачем було зазначено платником залізничного тарифу ТОВ «ТЕП «Вертикаль» (ідентифікаційний код 9230887).

15.          На підставі вказаних заявок позивачем як вантажовідправником було заповнено залізничні накладні на поставку товару по вказаним заявкам.

16.          Судами встановлено, що поставка такого товару підтверджується наявними в матеріалах справи залізничними накладними. Вказані обставини сторонами не заперечувалися.
17.          Оскільки сплату ПАТ «Українська залізниця» залізничного тарифу відвантаженої партії товару від ст. Ушиця ЮЗЖД до станції призначення було здійснено ТОВ «ТЕП «Вертикаль», як це вказано позивачем в залізничних накладних на виконання заявок відповідача, ТОВ «ТЕП «Вертикаль» звернулось до ПАТ «Ушицький комбінат будівельних матеріалів», саме як до вантажовідправника за такими залізничними накладними, з позовом про відшкодування сплаченого залізничного тарифу в сумі 663264,00 грн.

18.          Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 25.07.2017 у справі № 906/486/17 затверджено мирову угоду між ТОВ «ТЕП «Вертикаль» та ПАТ «Ушицький комбінат будівельних матеріалів», за якою останнє визнало вимоги ТОВ «ТЕП «Вертикаль» про відшкодування 663 264, 00 грн та зобов`язалося їх відшкодувати до 21.03.2018 включно. Вказана ухвала набрала законної сили 25.07.2017.

19.          Ухвала Господарського суду Житомирської області від 25.07.2017 у справі №906/486/17 про затвердження мирової угоди виконана в примусовому порядку 23.04.2018 у виконавчому провадженні № 56143466.

20.          Посилаючись на те, що відповідач як покупець не відшкодував позивачу (постачальнику) оплату залізничного тарифу відвантаженої партії товару від ст. Ушиця ЮЗЖД до станції призначення, вказаній в заявці покупця, внаслідок чого позивач зазнав майнових втрат, останній звернувся до суду з даним позовом.

Позиція Верховного Суду

21.          Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наступне.

22.          За загальними положеннями ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

23.          Згідно з ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

24.          Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

25.          За змістом ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

26.          Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. 

27.          Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

28.          Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

29.          Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

30.          Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суди встановили, що відображення відповідачем у заявках від 04.05.2016 та від 25.05.2016 платником залізничного тарифу ТОВ «ТЕП «Вертикаль», призвело до порушення відповідачем умов договору поставки № 25/04 від 25.04.2016 з урахуванням додатків № 1 від 25.04.2016 та № 2 від 02.06.2016 (відповідно до яких платником залізничного тарифу є відповідач), що призвело до стягнення з позивача на користь ТОВ «ТЕП «Вертикаль» 663 264, 00 грн.

31.          Таким чином, суди встановили наявність усіх складових елементів правопорушення, з якими законодавство пов`язує виникнення збитків.

32.          Водночас відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

33.          Посилання скаржника на те, що суди попередніх інстанцій не врахували умов п.3.3 договору поставки № 25/04 від 25.04.2016, з якого на думку скаржника випливає відсутність у відповідача обов`язку сплачувати залізничний тариф, є безпідставними, оскільки відповідний обов`язок відповідача передбачений п. 4 додатків № 1 від 25.04.2016 та № 2 від 02.06.2016 до договору (специфікації), які є невід`ємною частиною договору.

34.          Доводи касаційної скарги про те, що вказаний спір підлягав вирішенню з урахуванням положень ст. 528 ЦК України (виконання обов`язку боржника іншою особою) відхиляються судом касаційної інстанції, оскільки зобов`язання з оплати залізничного тарифу відповідач за договором поставки № 25/04 від 25.04.2016 мав саме перед позивачем, і невиконання відповідного обов`язку призвело до майнових втрат позивача.

35.          Суди попередніх інстанцій також правомірно відхилили посилання відповідача на наявність між ним та ПП "А.Ф.К." договору поставки, оскільки згідно зі ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. 
36.          Враховуючи встановлені обставини справи, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 663264,00 грн збитків.

37.          Крім того, суди також дійшли обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача у якості збитків 66 326, 00 грн виконавчого збору та 150, 00 грн витрат виконавчого провадження № 56143466, які поніс позивач під час примусового виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Житомирської області від 25.07.2017 у справі №906/486/17.

38.          Так, за змістом ст. 193 ГПК України ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, та у разі її невиконання може бути подана для її примусового виконання.

39.          Оскільки позивач не був позбавлений права в добровільному порядку виконати умови мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Житомирської області від 25.07.2017 у справі №906/486/17, для уникнення примусового виконання такої ухвали, та як наслідок, уникнення сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність у такому випадку вини відповідача у здійсненні позивачем відповідних витрат та причинно-наслідкового зв`язку, що унеможливлює стягнення вказаних сум як збитків.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

40.          Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу -  без задоволення.

41.          Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 309 ГПК України).

42.          Таким чином, перевіривши рішення та постанову судів попередніх інстанції в межах вимог та доводів касаційної скарги, встановивши, що доводи касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваних судових актів не знайшли свого підтвердження, а зводяться виключно до переоцінки доказів у справі, Верховний Суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для їх зміни чи скасування.

Розподіл судових витрат

43.          Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку ст. 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГранитГрупп" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2018 у справі № 910/8297/18 залишити без змін.

3. Поновити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2018 у справі №910/8297/18.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя           О.А. Кролевець

Судді          О.М. Баранець

          В.І. Студенець