ПОСТАНОВА
Іменем України

08 жовтня 2019 року 
Київ
справа №820/2669/14
адміністративне провадження №К/9901/5716/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2015 (суддя Лук`яненко М.О.)  та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2015 (головуючий суддя Старостін В.В., судді: Рєзнікова С.С., Бегунц А.О.) у справі у справі №820/2669/14 за позовом Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Укан», третя особа Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» про припинення юридичної особи,

ВСТАНОВИВ:

Харківська ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області звернулась до суду з адміністративним позовом, у якому просила суд припинити юридичну особу ТОВ "Укан" (код 14367885).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2015, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2015, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, податковий орган звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2015 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2015, прийняти у справі нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог касаційної скарги податковий орган посилається на те, що судами попередніх інстанцій неповно досліджено матеріали справи, не надано належної оцінки доказам, що свідчить про нез`ясування всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору. Як вказує позивач, при вирішенні питання про припинення юридичної особи на підставі частини другої статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців"  обов`язку перевіряти відсутність у юридичної особи боргу перед контролюючими органами або контролюючими суб`єктами господарювання немає.

Відповідач правом подання заперечення на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає касаційному розгляду справи.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.08.2015 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2015 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2015 у справі №820/2669/14.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали адміністративної справи №820/2669/14 згідно правил підпункту 4 частини першої Розділу VІІ Перехідних положень цього Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 04.10.2019 попередній розгляд справи призначено на 08.10.2019.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно довідки від 31.01.2014 №898/10/20-23-15.03-126, ТОВ "Укан" перебуває на обліку в Харківській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області як платник податків з 21.08.1997.

Згідно довідки від 31.01.2014 №898/10/20-23-15.03-126 Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, ТОВ "Укан" останню податкову звітність надало до контролюючого органу 17.10.2008, заборгованості перед бюджетом не має. 

Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що відповідач не виконує вимоги підпункту 16.1.3. пункту 16.1. статті 16 та пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, оскільки більше року не подає податкової звітності, у зв`язку з чим наявні підстави для припинення його підприємницької діяльності.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2014, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» (ПУМБ) подало касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.03.2015 постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції скасовано, справу направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду. 

Касаційний суд вказав, що суди першої та апеляційної інстанцій неповно встановили обставини справи та не надали належної правової оцінки доводам ПАТ «ПУМБ» щодо здійснених операцій між ним та ТОВ «Укан», які підлягають оподаткуванню в порядку, встановленому податковим законодавством, доводам Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області щодо існуючої заборгованості у ТОВ «Укан» зі страхових внесків, наявність якої підтверджена судовими рішеннями, та які перебувають на примусовому виконанні в органах державної служби, а також, на підтвердження наявності чи відсутності податкової заборгованості не дослідили належним чином первинні докази. 

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2015, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2015, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій посилались на те, що основною метою податкового контролю є забезпечення належного виконання податкових обов`язків щодо визначення та сплати грошових зобов`язань, звернення податкового органу із позовом на підставі норм пункту 67.2 статті 67 Податкового кодексу України повинно бути спрямоване на запобігання та припинення податкових правопорушень, які пов`язані із неналежним визначенням та сплатою грошових зобов`язань платником податків або невиконанням ним інших податкових обов`язків. Суди зауважили, що припинення юридичної особи ТОВ "Укан" завдасть шкоди інтересам ПАТ "Пумб" та унеможливить подальше примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 17.08.2009.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно пункту 20.1.12 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання.

Підпунктом 16.1.3. пункту 16.1. статті 16, 16.1.3. встановлено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" Податкові  декларації  подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: 

а) календарному місяцю (у тому числі  при сплаті  місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; 

б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за  останнім  календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); 

в) календарному року,  крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року; 

г) календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), - до  1 квітня року, наступного за звітним.

Відповідно до пункту 67.2 статті 67 ПК України, контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. 

Згідно положень статті 51 Господарського кодексу України підприємницька діяльність припиняється у тому числі на підставі рішення суду у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Частиною першою статті 59 Господарського кодексу України встановлено, що припинення діяльності суб`єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб`єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених законами, - за рішенням суду.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом.

Частина друга статті 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачає, що юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Згідно з абзацом 5 частини другої статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" однією із підстав для постановлення судового рішення про припинення юридичної особи є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Пунктом 11.10 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 визначено, якщо платник податків не має заборгованості перед бюджетом та у разі: неподання протягом одного року до контролюючих органів податкових декларацій, документів податкової звітності; якщо установчі документи суперечать чинному законодавству; провадження діяльності, яка суперечить установчим документам та законодавству; наявності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням; наявності у контролюючого органу передбачених законами України інших підстав для постановлення судового рішення щодо припинення (ліквідації) чи скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання, то керівник контролюючого органу приймає рішення у вигляді розпорядження відносно платника податків про звернення до суду або господарського суду із заявою (позовною заявою) про винесення судового рішення щодо припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, відміни державної реєстрації припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Як з`ясовано судами, ТОВ «Укан» зареєстровано юридичною особою, перебуває на податковому обліку. Разом з тим, більше 12 місяців (остання звітність подана 17.10.2008) не подавало звітності до податкового органу. 

Судами вказано, що як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Харківської області від 17.08.2009 стягнуто з ТОВ "Укан" на користь ЗАТ "Донгорбанк" заборгованість за кредитним договором №6 від 14.05.2007 у розмірі 1'781'805,15 доларів США у результаті здійснених операцій між банком та ТОВ «Укан», які підлягають оподаткуванню в порядку, встановленому податковим законодавством. Відтак, уповноваженими органами відкрито виконавче провадження щодо стягнення на користь ПАТ "ПУМБ" (правонаступник ЗАТ "Донгорбанк") суми боргу 1'781'805,15 доларів США з ТОВ "Укан".  Також, згідно матеріалів справи у ТОВ «Укан» наявна заборгованість зі страхових внесків перед Управлінням Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області у розмірі 15102,37грн., що підтверджується судовими рішеннями, які перебувають на примусовому виконанні в органах виконавчої служби.

Суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що звернення суб`єкта владних повноважень із позовом у передбачених законом випадках мають бути обумовлені необхідністю виконання покладених на них завдань та функцій, а використовувати свої повноваження державні органи можуть лише з метою, з якою це повноваження надано. При цьому, припинення юридичної особи є одним із заходів, спрямованих на запобігання порушення податкового законодавства або його припинення, а не засобом забезпечення обліку платника податків. Органи державної податкової служби вправі звертатися з вимогою про припинення юридичної особи у разі, якщо підставою позову є неподання таким суб`єктом протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій та інших документів фінансової звітності, згідно із вимогами законодавства.

Разом з тим, вказана обставина не є безумовною та обов`язковою підставою для припинення юридичної особи, а наявність реєстрації платника податку не спричиняє будь-якої шкоди державі, але, в даному випадку, його припинення може спричинити суттєву шкоду правам інших осіб. Судом констатовано, що у виконавчому провадженні щодо стягнення на користь ПАТ "ПУМБ" суми боргу  у розмірі 1781805,15 доларів США та стягненні на користь Управлінням Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області у розмірі 15102,37грн. ТОВ "Укан" є боржником.

Згідно положень частини третьої статті 49 Закону України  "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі: смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Відтак, припинення юридичної особи ТОВ "Укан" завдасть шкоди інтересам зокрема, ПАТ "ПУМБ", Управлінню Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області та унеможливить подальше примусове виконання рішень про стягнення заборгованості. Системний аналіз нормативних актів дає підстави вважати, що якщо платник податків не має заборгованості перед бюджетом то керівник контролюючого органу приймає рішення відносно платника податків про звернення до суду з позовною заявою про винесення судового рішення щодо припинення юридичної особи. У свою чергу, матеріалами справи підтверджено, що з ТОВ "Укан" підлягає стягненню на користь Управлінням Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області заборгованість зі страхових внесків у розмірі 15102,37грн. 

З урахуванням нормативного регулювання, на підставі встановлених судами обставин, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що позиція судів про наявність підстав для відмови у задоволенні позову є обґрунтованою. На підставі викладеного, касаційний суд зауважує, що позивачем висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовані, обставини на підтвердження фактів порушення судами норм права, що регулюють спірні правовідносини, позивачем не зазначені, із матеріалів справи такі обставини не вбачаються. 

Частиною першою-другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, зважаючи на обставини, встановлені судами попередніх інстанцій, на підставі доказів, які базувалися на об`єктивних, документально підтверджених даних, касаційний суд погоджується із позицією судів попередніх інстанцій про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позову. Судами попередніх інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

За правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Пункт 1 частини першої статті 349 КАС України передбачає, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та  (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області  залишити без задоволення. 

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2015 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2015 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------
В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева
Т.М. Шипуліна
Судді Верховного Суду