ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року 
м. Київ

Справа №  910/9691/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:          
Кондратова І.Д. (головуючий), судді - Кролевець О.А., Ткач І.В.,

за участю секретаря судового засідання Півень А.Л.,          

представників учасників справи:          
позивача - Бершанський І.В. (директор), Синєпольська О.В. (адвокат),
відповідача - Патерилов В.В. (адвокат),
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК Альбус»

на рішення Господарського суду міста Києва
(суддя Літвінова М.Є.)
від 12.11.2018
та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Коротун О.М., судді - Сулім В.В., Пономаренко Є.Ю.)
від 27.05.2019,

у справі за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Константа»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК Альбус»
про повернення нежитлового приміщення шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:          

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

1.1. У липні 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Константа» (надалі - ТОВ Фірма «Константа») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК Альбус» (надалі - ТОВ «ТК Альбус») про виселення відповідача з нежилого приміщення (будинку), розташованого за адресою: 02139, м. Київ, вул. Хорива, буд. 29-А, загальною площею 454, 4 кв. м. та зобов`язання відповідача передати позивачу вказане нежиле приміщення (будинок).

1.2. 15 червня 2015 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено договір № 5-2014 оренди нежитлового приміщення (далі - договір), відповідно до пункту 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає за плату в тимчасове користування нежиле приміщення площею 454,4 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Хорива, буд. 29-А. 

1.2.1. Згідно з пунктом 1.2. договору приміщення належать орендодавцеві на підставі рішення загальних зборів засновників і право здачі в оренду внесено в статут орендодавця. 

1.2.2. ТОВ Фірма «Константа» при зверненні з позовною заявою, надавши примірник договору оренди, стверджувало, що строк оренди закінчився 16.12.2017. 

1.2.3. На виконання умов договору позивач передав відповідачу в оренду нежиле приміщення площею 454,4 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Хорива, буд. 29-А, що підтверджується актом приймання-передачі орендованої площі № 1 від 01.07.2015. 

1.2.4.  09.08.2017 року позивач направив на адресу відповідача лист № 08-09/17 від 08.08.2017 з проханням надати доступ до орендованого майна з метою здійснення контролю за його використанням, систем водопостачання та водовідведення, систем опалення та електропостачання, а також лист № 08-09/17 від 08.08.2017 з вимогою підписати та повернути акти приймання-передачі. Вказана вимога позивача була залишена без задоволення відповідачем.

1.2.5. В подальшому, ТОВ Фірма «Константа» неодноразово зверталося до відповідача з листами № 08-09/17 від 08.08.2017, № 19-10/17 від 19.10.2017 та № 15-11/17 від 15.10.2017, в яких просив передати орендоване майно та підписати акт приймання-передачі. Також позивач просив надати доступ до орендованого приміщення та надати завірені копії актів звірки, копії актів виконаних робіт, копії рахунків, надані ПАТ «Київенерго» та копії платіжних доручень з відміткою банку про їх виконання по цим рахункам що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення.

1.2.6. 16.11.2017 позивач направив на адресу відповідача лист, в якому просив у зв`язку з закінченням строку дії договору повернути орендоване майно та підписати акт приймання передачі, що підтверджується фіскальним чеком № 3954 від 16.11.2017 та описом вкладення у цінний лист № 0100155949109.

1.2.7.  Листом № 08-12/17 від 08.12.2017 ТОВ Фірма «Константа» повідомило відповідача про те, що не має наміру продовжувати дію договору оренди, що підтверджується фіскальним чеком № 4686 та описом вкладення у цінний лист № 0100155491803. 

1.2.8. 12.06.2018 позивач звернувся до відповідача з вимогою № 12/06-18, згідно з якою просив повернути майно з оренди та передати акти про повернення майна з оренди, а також погасити заборгованість у розмірі 1 406 592, 00 грн, що підтверджується фіскальним чеком від 12.06.2018.

1.3. Відповідач заперечував проти задоволення позову зазначаючи, що у позивача відсутнє право на звернення до суду з цим позовом, оскільки позивач не є власником орендованого майна. Також, посилаючись на умови договору у власній редакції, відповідач вказує на те, що строк оренди було встановлено до 01.06.2018, а взятих на себе за договором зобов`язань він не порушував. Заперечень щодо продовження строку дії договору позивачем направлено не було, а тому відповідач вважає, що дія договору була продовжена відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції.

2.1 Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 позовні вимоги ТОВ Фірма «Константа» задоволено повністю. Виселено ТОВ «ТК Альбус» з нежилого приміщення (будинку), розташованого за адресою: 02139, місто Київ, вулиця Хорива, будинок 29-А, загальною площею 454, 4 кв. м. Зобов`язано ТОВ «ТК Альбус» передати ТОВ Фірма «Константа» нежиле приміщення (будинок) за адресою: 02139, місто Київ, вулиця Хорива, будинок 29-А, загальною площею 454, 4 кв. м. Стягнуто з ТОВ «ТК Альбус» на користь ТОВ Фірма «Константа» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 524 грн.

2.2. Рішення обґрунтовано тим, що строк оренди встановлено договором з 01.07.2015 по 16.12.2017 включно (пункт 4.1. договору). Суд прийняв до уваги екземпляр договору позивача з огляду на наявність двох підписів на кожному аркуші договору та не розглядав договір (примірник) відповідача, оскільки його текст є відмінним від наданого позивачем, а відповідні підписи сторін на кожному з аркушів - відсутні.

2.2.1. Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, керуючись нормами статей  626, 759, 317, 319, 763 та 785 Цивільного кодексу України вказав, що договір оренди з 16.12.2017 припинив свою дію, у зв`язку із закінченням строку, на який він укладався, а не внаслідок його дострокового розірвання.       

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 апеляційну скаргу ТОВ «ТК Альбус» задоволено частково. Мотивувальну частину рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 змінено з урахуванням висновків, викладених у цій постанові. В решті апеляційну скаргу залишено без змін. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 у справі № 910/9691/18 - залишено без змін.

2.3.1. Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд вказав, що він прийняв договір № 5-2014 оренди нежитлових приміщень від 15.06.2015 в редакції відповідача, який в установленому процесуальним законом порядку було долучено до відзиву в суді першої інстанції та оригінали якого оглянуто судом апеляційної інстанції. Водночас, зазначеним договором було погоджено строк його дії до 01.06.2018. Саме в частині встановлення факту припинення договору оренди, мотивувальну частину рішення суду першої інстанції було змінено, а апеляційну скаргу - задоволено частково.

2.3.2. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком Господарського суду міста Києва про відсутність у орендодавця намірів продовжувати дію договору оренди, що засвідчується неодноразовим зверненням позивача до відповідача з повідомленнями про необхідність повернення орендованого майна, у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди.

2.3.3. Північний апеляційний господарський суд погодився з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для звернення ТОВ Фірма «Константа» з цим позовом, оскільки право передачі в оренду майна було передано до статуту позивача, що, відповідно, свідчить про можливість надання такого права (оренди) саме позивачем та, відповідно, вимагати і його повернення. Норм права, які б забороняли таке право скаржником не наведено. Крім того, обов`язком орендаря є повернення майна саме орендодавцеві.

3. Короткий зміст вимоги касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та виклад позиції інших учасників справи.

3.1. 10.06.2019 ТОВ «ТК Альбус» звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 у справі №910/9691/18 до суду касаційної інстанції.

3.2. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій були допущені порушення та неправильне застосування норм права, зокрема:

- статей 15, 16 Цивільного кодексу України та статті 4 Господарського процесуального кодексу України, оскільки з цим позовом повинен був звертатися власник орендованого нежитлового приміщення, а не третя особа;

- статей 328, 334 Цивільного кодексу України та статей 182, 191 Господарського кодексу України, з огляду на те, що право вимагати повернення майна з чужого незаконного володіння є саме у власника цього майна, а позивач не є власником в розумінні чинного законодавства, оскільки не зареєстрував своє право власності;

- статей 76-79, 86 та статті 91 Господарського процесуального кодексу України, не розглянувши належним чином клопотання відповідача про витребування доказів у позивача;

- вимог статті 764 Цивільного кодексу України та статті  284 Господарського кодексу України, у зв`язку з тим, що договір вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором у разі відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку його дії.

3.3. ТОВ Фірма «Константа» подало відзив на касаційну скаргу, відповідно до якого просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 у справі №910/9691/18 - без змін. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4. Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство.

4.1. Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

4.2. Частиною 6 статті 283 Господарського кодексу України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

4.3. Згідно із статтею 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

4.4. Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

4.5. Пунктом 4.1. договору встановлено строк його дії, а саме з 01.07.2015 по 01.06.2018.

4.6. Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

4.7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач у відповідності до умов укладеного договору (п. 4.2.2.) неодноразово повідомляв відповідача про відсутність наміру продовжувати дію договору. 

4.8. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки.

4.9. Відповідно до частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

4.10. З огляду на те, що договір оренди було припинено у зв`язку із закінченням строку, на який він укладався, а також враховуючи те, що доказів повернення орендованого майна не надано, суд касаційної інстанції вважає правильними та обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про необхідність виселення відповідача та повернення орендованого майна після припинення дії договору оренди.

4.11. Доводи скаржника, що позивач в порушення вимог статей 15, 16 Цивільного кодексу України та статті 4 Господарського процесуального кодексу України звернувся з цим позовом, хоча він не є власником орендованого нежитлового приміщення та твердження, що в силу вимог статей 328, 334 Цивільного кодексу України та статей 182, 191 Господарського кодексу України позивач не має права вимагати повернення майна з чужого незаконного володіння, судом касаційної інстанції відхиляються як безпідставні та необґрунтовані, оскільки як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, право здачі в оренду приміщення було внесено до статуту позивача, у зв`язку з чим у останнього виникло право на передачу майна в оренду та отримання з цього прибутку, а тому і витребування майна від орендаря, також, є правом орендодавця (позивача).

4.12. Аргументи скаржника, що суд першої інстанції в порушення статей 76-79, 86 та 91 Господарського процесуального кодексу України не розглянув належним чином клопотання відповідача про витребування доказів у позивача, судом касаційної інстанції відхиляються, оскільки суд апеляційної інстанції розглянув цей аргумент заявника та здійснив перегляд справи за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Крім того, судом апеляційної інстанції неодноразово було зобов`язано сторін надати оригінали поданих документів, зокрема і договору оренди № 5-2014 від 15.06.2015 з додатками.

4.13. Доводи заявника, що позивач в порушення вимог статті 764 Цивільного кодексу України, статті  284 Господарського кодексу України та умов укладеного між сторонами договору не дотримався порядку повідомлення відповідача про припинення дії договору, Верховним Судом відхиляються з огляду на таке.

4.13.1. Пунктом 4.2.2. договору сторони погодили, що строк оренди може бути продовжено на той самий строк, у разі якщо орендодавець за 30 днів до закінчення строку дії договору не надішле орендарю своє заперечення, окрім настання умов, передбачених у пункті 4.2.3. договору.

4.13.2. Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово повідомляв відповідача про відсутність наміру продовжувати строк дії договору, у зв`язку із його закінченням, а тому твердження заявника щодо недотримання орендодавцем процедури повідомлення орендаря про припинення дії договору є безпідставним, з огляду на те, що таке повідомлення було здійснено завчасно, але не менше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору. В свою чергу, орендар при розгляді спору по суті не заперечував факт отримання вказаних повідомлень з вимогою про припинення дії договору та повернення майна. 

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги. 

5.1. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. 

5.2. Верховний Суд вважає висновки Північного апеляційного господарського суду обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника у касаційній скарзі висновків суду попередніх інстанцій не спростовують.

5.3. З огляду на викладене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін як таку, що ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6. Розподіл судових витрат

6.1.  З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на заявника касаційної скарги.  

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
                    
ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК Альбус» залишити без задоволення. 

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 у справі №910/9691/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      І. Кондратова

Судді                                                                                                   О. Кролевець 

                                                                                                                   І. Ткач