Постанова
Іменем України 
 
09 вересня 2019 року
м. Київ
справа № 344/5315/18
провадження № 61-6722св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, у складі судді Польської М. В., від 05 грудня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду, у складі колегії суддів:  Максюти І. О., Василишин Л. В., Матківського Р. Й., від 19 лютого 2019 року.
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2018 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з 11 серпня 2007 року по 12 вересня 2016 року перебувала з відповідачем у шлюбі, у якому народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з нею. Син навчається в приватній школі-садку «Перша ластівка» у другому класі, у позашкільний час відвідує гуртки. Дитина знаходиться на «Д» обліку у лікаря алерголога з 2014 року, гастроентеролога з 2015 року, окуліста з 2016 року, потребує лікування, обстеження та нагляду спеціалістів, також рекомендовано санаторне оздоровлення. Всі додаткові витрати на дитину вона несе сама, відповідач в добровільному порядку допомоги не надає. На підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області          від 11 січня 2017 року (справа № 344/16440/16-ц) з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1 000, 00 грн і він їх сплачує, однак розмір аліментів є мізерним для забезпечення належних умов життя дитини. Також ОСОБА_2 досить часто перетинає межі України, виїзджає  у інші країни світу, що свідчить про задовільний матеріальний стан останнього.
За період з вересня 2016 року по серпень 2017 року нею понесено витрати на лікування, навчання, оздоровлення і утримання сина у розмірі                        39 585, 00 грн, за період з вересня 2017 року по березень 2018 року, витратила на навчання і утримання сина 26 165, 00 грн, за період з вересня 2016 року по квітень 2018 року витратила на навчання сина у спортивній секції «Зендокайкарате» приватної школи «Перша ластівка» 7 350, 00 грн. Всього за вищевказані періоди витратила на сина в загальному                      73 100, 00 грн.  Вважає, що з відповідача слід стягнути половину вказаних витрат у розмірі 36 550, 00 грн. На підтвердження вказаних обставин позивачем надано відповідні докази, які, як вважає остання, свідчать про необхідність додаткових витрат на навчання дитини у платному навчальному закладі, спортивному закладі, санітарно-курортне лікування, що є підставою для стягнення з відповідача половини додаткових витрат на дитину. 
Із урахуванням зазначеного, позивач просила позов задовольнити, стягнути з відповідача на її користь 36 550, 00 грн додаткових витрат на дитину та судові витрати.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області   від 05 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач на момент ухвалення рішення не працює, за кордоном проживають батьки відповідача, яких він відвідував, а наявність бажання позивача навчати малолітнього сина у приватній школі не є особливою обставиною. Вимога про стягнення грошових коштів на оздоровлення сина у ТОВ «Оздоровчий СПА - комплекс Трембіта» не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 19 лютого              2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня           2018 року залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що міським судом правильно відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою дитини тощо.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі  ОСОБА_1  просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня          2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду                           від 19 лютого 2019 року і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не належним чином дослідили факти та докази, які були надані позивачем на підтвердження заявлених вимог. Судами не надано належної оцінки стану здоров`я дитини, що підтверджується копією виписки із медичної картки, який змушує позивача нести додаткові витрати на утримання сина. Дитині було рекомендовано лікарем санаторне оздоровлення, а оздоровчий комплекс «Трембіта» є санаторно-курортним та лікувальним закладом, обладнаним відповідним медичним та оздоровчим устаткуванням. Судами не враховано інших особливих обставин, зокрема навчання дитини у приватній школі-садку «Перша ластівка», а також відвідування дитиною у позашкільний час гуртків. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі у таких витратах. Враховуючи матеріальний стан відповідача, останній спроможний сплатити половину додаткових витрат, понесених позивачем на утримання малолітнього сина.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.
Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу
У поданому відзиві на касаційну скаргу відповідач посилається на те, що доводи, наведенні у касаційній скарзі, є необґрунтованими, а вимоги -  незаконними та безпідставними. Судами надано належну оцінку обставинам справи, правильно застосовано норми матеріального права та обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСОБА_1 є матір`ю, а ОСОБА_2 батьком малолітнього                     ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 26).
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року у справі № 344/1329/16-ц, яке набрало законної сили 23 вересня 2016 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11 серпня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції, розірвано. Малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на проживання з матір`ю ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу прізвище позивача « ОСОБА_1 » змінено на дошлюбне « ОСОБА_1 » (а. с. 7).
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області           від 11 січня 2017 року у справі № 344/16440/16-ц, яке набрало законної сили, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1 000, 00 грн щомісячно, починаючи з 12 грудня 2016 року до досягнення дитиною повноліття (а. с. 8-9).
Згідно з даними медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 від 30 грудня 2016 року дитині рекомендовано санаторне оздоровлення в санаторіях пульмонологічного, гастроентерологічного профілю (а. с. 10).
У виписці з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого        ОСОБА_3 від 17 жовтня 2018 року зазначено лікувальні та трудові рекомендації: спостереження педіатра алерголога, гастроентеролога, кардіолога, окуліста, гіпоалергенний побут, введення щоденних харчових продуктів (гіпоалергічна дієта), УЗД органів черевної порожнини (а. с. 55).
ОСОБА_1 у період з 12 липня 2017 року по 01 серпня 2017 року проживала разом з дитиною ОСОБА_3 у номері класу «напівлюкс» (однокімнатний двомісний) та проходила комплексне оздоровлення в оздоровчому комплексі «Трембіта». Загальна сума оплачених послуг становить 25 300 грн (а. с. 11-13)
Згідно інформаційної довідки ТОВ «Оздоровчого СПА-комплекс Трембіта» від 01 серпня 2017 року ОСОБА_3 на базі оздоровчого СПА комплексу «Трембіта» проходив оздоровлення з переліком процедур. Загальна вартість переліку процедур, зазначених у цій довідці, становить                   3 855, 00 грн. Оздоровлення проходило за таким переліком процедур: соляна кімната - 25, 00 грн, тубус - 15, 00 грн, масаж загальний -                 135, 00 грн, масаж спини - 45 грн, масаж (спина + руки) - 135, 00 грн, киснева пінка - 10, 00 грн, теплі води - 75 грн. Щоденне приймання мінеральної води «Шаянська № 245» (а. с. 14).
У відповідності до виписки державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТзОВ «Оздоровчий СПА-Комплекс Трембіта» є товариством із загальною медичною практикою (а. с. 18).
Станом на 01 грудня 2016 року за дитину ОСОБА_3 внесено оплату за навчання в сумі 27 000, 00 грн та сплачено вартість гуртків у сумі                    3 000, 00 грн, що підтверджується копією довідки приватної школи-садка «Перша ластівка» від 01 грудня 2016 року № 94 (а. с. 16).
Згідно довідки приватної школи-садка «Перша ластівка» від 16 червня           2017 року № 53 ОСОБА_1 особисто за її сина ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2017 року сплачено: вартість навчання в 1 класі за 2016-2017 навчальний рік у сумі 27 000, 00 грн; вартість гуртків за 2016-2017 навчальний рік у сумі 3 630, 00 грн; вартість навчання в літній школі в червні 2017 року у сумі 3 300, 00 грн (а. с. 15).
Відповідно до копії угоди про співпрацю від 01 вересня 2017 року, укладеної між приватною школою-садком «Перша ластівка» та ОСОБА_1 , плата за послуги становить 32 400, 00 грн за навчальний рік (а. с. 21).
Згідно довідки приватної школи-садка «Перша ластівка» від 16 квітня             2018 року № 10 ОСОБА_3 навчається в 2-А класі приватної школи-садка «Перша ластівка», вартість навчання становить 32 400, 00 грн за навчальний рік, 3 600, 00 грн на місяць (а. с. 19).
Згідно довідки приватної школи-садка «Перша ластівка» від 13 квітня            2018 року № 9 ОСОБА_1 особисто за її сина ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2017 року по 30 березня 2018 року сплачено: вартість навчання в 2 класі з вересня 2017 року по березень 2018 року та харчування у сумі 25 365, 00 грн; вартість гуртків за відповідний період 2017-2018 навчальні роки у сумі 800, 00 грн (а. с. 20). 
Згідно довідки громадської організації «Івано-Франківська обласна федерація Зендокай будо карате» від 04 грудня 2018 року, виданої           ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проходив навчання в спортивній секції «Зендокай карате» до вересня 2016 року на території приватної школи «Перша ластівка». Тренування проходять протягом навчального року з вересня по травень. Вартість місячного абонементу станом на квітень 2018 року становила 400 грн. За період з          01 вересня 2016 року по 31 травня 2017 року сплачено 3 200 грн. За період з 01 вересня 2017 року по квітень 2018 року сплачено 2 400 грн. Оплату за навчання здійснювала ОСОБА_1 . За період навчання нею придбано спеціальне спорядження для тренувань: кімоно - 700, 00 грн, рукавички - 520, 00 грн, щитки - 530, 00 грн (всього 1 750, 00 грн) (а. с. 95).
Згідно довідки приватної школи-садка «Перша ластівка» від 25 жовтня           2018 року ОСОБА_3 навчається в 3-А класі приватної школи-садка «Перша ластівка». Вартість навчання становить 3 800, 00 грн за місяць. Додатково матір`ю оплачуються харчування та додаткові гуртки при школі (а. с. 96).
Судами також встановлено, що відповідач не працевлаштований, підприємницьку діяльність припинив.
Позиція Верховного Суду
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 
Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. 
Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.
За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню у рахунок відшкодування додаткових витрат, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність понесення додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою дитини тощо.
Позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини у приватній школі-садочку «Перша ластівка» при наявності можливості отримання дитиною безкоштовної середньої освіти, гарантованої державою, та не навела мотивів вибору освітнього закладу, що зокрема залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.
Судами надано належну оцінку цілям перетину відповідачем кордону України, а також тій обставині, що відповідач непрацевлаштований, взято до уваги його матеріальний стан.
Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина у приватній школі, в якій останній навчався у 2016-2018 навчальних роках, а також того, що дитині був рекомендований заклад «Оздоровчий СПА-Комплекс Трембіта» в лікувальних цілях, викликаних її станом здоров`я. Вказаний заклад для відпочинку і загального оздоровлення дитини було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем.
Окрім того, судами встановлено, що такі обставини як навчання дитини у приватній школі-садку, відвідування гуртків у позашкільний час, знаходження на обліку у лікаря алерголога враховано судом при розгляді справи № 344/16440/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, що підтверджується рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 січня 2017 року, яке набрало законної сили.
У той же час, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини, встановлений судом розмір аліментів може бути змінений за наявності обставин, передбачених статтею 192 СК України.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій по суті вирішення спору. Судамиправильно застосовано норми матеріального права, дотримано норми процесуального права, зроблено обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (стаття 89 ЦПК України).
Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області          від 05 грудня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді | Є. В. Синельников
| С. Ф. Хопта
| В. В. Шипович