ПОСТАНОВА
Іменем України

20 листопада 2019 року 
Київ
справа №640/18944/18
адміністративне провадження №К/9901/21149/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
Головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,
суддів: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,
за участю:
секретаря судового засідання - Вітковської К.М.,
представника позивача - Дробязко К.М.,
представника відповідача - Перепелюка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року (колегія суддів у складі: головуючої судді - Пилипенко О.Є., судді - Бужак Н.П., Костюк Л.О.) у справі №640/18944/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання дій протиправними, скасування наказу і рішень,
установив:
У листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НІК» (далі - ТОВ «НІК», Товариство) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - ГУ ДФС у місті Києві), в якому просило: визнати протиправним та скасувати наказ від 13 лютого 2017 року №1008 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НІК»; визнати протиправними дії ГУ ДФС у місті Києві щодо проведення перевірки, результати якої оформлені актом від 14 березня 2017 року №82/26-15-14-02-02/31305795; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13 квітня 2017 року №0001971402 та №0001981402. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2019 року позов ТОВ «НІК» задоволено частково: визнано протиправними дії ГУ ДФС у місті Києві щодо проведення перевірки    ТОВ «НІК», результати якої оформлені актом від 14 березня 2017 року; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 13 квітня 2017 року №0001981402 та №0001971402; у задоволенні вимог про скасування наказу від 13 лютого 2017 року №1008 про проведення перевірки - відмовлено.
Відповідач оскаржив зазначене судове рішення до суду апеляційної інстанції.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року апеляційну скаргу ГУ ДФС у місті Києві задоволено: скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2019 року в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми «Р» від 13 квітня                 2017 року №0001981402 та №0001971402; провадження у справі в цій частині закрито. В решті рішення суду першої інстанції не переглядалось, а тому залишене без змін. 
Позивач звернувся із касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції, в якій просить її скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне й обґрунтоване. У касаційній скарзі її заявник висловлює незгоду із висновком апеляційного суду щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень. Зокрема, вважає, що, застосовуючи такий процесуальний наслідок, суд вийшов за межі доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, оскільки таку було подано про перегляд рішення суду першої інстанції в частині вимог про визнання протиправними дій контролюючого органу щодо проведення перевірки Товариства. Також, вважає в цілому помилковим висновок суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у справі в частині вимог про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, оскільки в адміністративних справах, на які послався суд, підстави позову були іншими. Більш того, на переконання скаржника, звернення позивача з додатковою позовною вимогою (про визнання протиправними дій та скасування наказу) саме по собі змінює предмет та підставу позову, що беззаперечно виключає наявність підстав до закриття провадження у справі в частині вимог. 
Відповідач не оскаржував у касаційному порядку постанову апеляційного суду в частині залишення рішення суду першої інстанції без змін (а саме: щодо вирішення позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ДФС у місті Києві щодо проведення перевірки    ТОВ «НІК», результати якої оформлені актом від 14 березня 2017 року). Водночас, подав пояснення щодо касаційної скарги позивача, в якій просить суд залишити скаргу Товариства без задоволення. Зауважує, що суд апеляційної інстанції не вирішив вимоги апеляційної скарги, що стосувалися визнання протиправними дій ГУ ДФС у місті Києві щодо проведення перевірки.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у касаційній скарзі, просив скаргу задовольнити. 
Від ГУ ДФС у місті Києві напередодні судового засідання надійшла заява, в якій він вчергове наголошує на порушенні судами попередніх інстанцій норм права при вирішенні позовних вимог Товариства про визнання протиправними дій ГУ ДФС у місті Києві щодо проведення перевірки    ТОВ «НІК», оскільки такі вимоги безумовно підлягали залишенню без розгляду у звя`зку з пропуском строку звернення до суду. Як приклад застосування процесуальних норм закону щодо строків звернення до суду у податкових спорах наводить правову позицію, яка міститься у постанові Верховного Суду від                 11 жовтня 2019 року (справа №640/20468/18). Застерігає, що у разі, якщо Верховний Суд при вирішенні цієї справи буде вважати за необхідне інакше застосувати одні й ті ж норми права у подібних правовідносинах, справа повинна бути передана на розгляд палати, до складу якої входить колегія суддів. 
Під час судового засідання представник відповідача проти вимог касаційної скарги позивача заперечував, вчергове наголосив, що позивач пропустив строк звернення до суду.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Суди встановили, що 13 лютого 2017 року ГУ ДФС у місті Києві видано наказ №1008, за змістом якого було вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «НІК» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2015 року по 19 січня 2017 року. Підставою для проведення перевірки було визначено доповідну записку управління аудиту у сфері торгівлі та послуг від           10 лютого 2017 року №412/26-15-14-02-02.
16 лютого 2017 року відповідачем було винесено наказ №1162 «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у місті Києві від 13 лютого 2017 року №1008», згідно з яким зазначено іншу підставу прийняття наказу - ухвалу слідчого судді Печерського районного суду місті Києва від 19 січня 2017 року по справі №757/3250/17-к, винесену в межах матеріалів кримінального провадження від 30 серпня 2016 року №32016100060000108 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою    статті 212 Кримінального кодексу України.
За результатами перевірки 14 березня 2017 року відповідачем складено акт, на підставі висновків якого відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 13 квітня 2017 року №0001971402, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 5 633 258,00 грн (за основним платежем 3 755 505,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 1 877 753,00 грн), та від 13 квітня 2017 року №0001981402, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 4 055 945,00 грн.
Вважаючи незаконними наказ на проведення перевірки, дії відповідача щодо проведення перевірки та винесені за її наслідками податкові повідомлення-рішення, у листопаді 2018 року позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та визнаючи протиправними дії ГУ ДФС у місті Києві щодо проведення перевірки Товариства, суд першої інстанції встановив, що до початку проведення перевірки посадовим особам Товариства не була вручена копія наказу про проведення перевірки. У зв`язку з цією обставиною, суд скасував податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками податкової перевірки. Поряд із тим, суд не знайшов підстав для визнання протиправним і скасування наказу про проведення перевірки Товариства з огляду на те, що така перевірка вже фактично відбулась, наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині вимог про скасування податкових повідомлень-рішень (в межах вимог апеляційної скарги), апеляційний суд встановив, що ТОВ «НІК» вже неодноразово оскаржувало зазначені податкові повідомлення-рішення до суду (справи №826/7786/17 та №826/17369/17). Судом апеляційної інстанції було взято до уваги, що предмет оскарження, суб`єктний склад та підстави позову у даних справах та у справі, що розглядається, є аналогічними, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав до закриття провадження у справі в цій частині. В решті рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядалося, з огляду на визначені відповідачем межі апеляційної скарги, про що суд неодноразово підкреслив у своєму рішенні.
Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи, колегія суддів КАС ВС виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
За правилами пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Такими повноваженнями володіє й суд апеляційної інстанції відповідно до приписів пункту 3 частини першої статті 215 Кодексу адміністративного судочинства України.
З аналізу вказаної норми вбачається, що підставами для закриття провадження в даному випадку є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою або наявність ухвали про закриття провадження у справі; набрання судовим рішенням в іншій справи законної сили.
Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог про оскарження податкових повідомлень-рішень, апеляційний суд врахував наступні обставини.
Товариством з обмеженою відповідальністю «НІК» вже неодноразово було оскаржено податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у місті Києві №0001971402 та №0001981402, прийняті 13 квітня 2017 року.
Так, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від            23 жовтня 2017 року у справі №826/7786/17, залишеної без змін постановою Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року, у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13 квітня 2017 року №0001971402 і  №0001981402 - відмовлено повністю.
Отже, на момент звернення позивача до суду з цим позовом існувало судове рішення у справі №826/7786/17, яке набрало законної сили, більш того, яке було переглянуте судом касаційної інстанції й залишене без змін. Тобто, спір Товариства щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 13 квітня 2017 року №0001981402 та № 0001971402 вже остаточно вирішений судами адміністративної юрисдикції. 
Крім того, як встановив суд апеляційної інстанції, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/17369/17 від 30 січня 2018 року закрито провадження у справі за позовом ТОВ «НІК» до ГУ ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 13 квітня 2017 року №0001981402 та №0001971402. Ухвалюючи таке рішення суд виходив з того, що відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року у справі №826/7786/17 та матеріалів справи №826/17369/17, підстави звернення до суду є ідентичними. При цьому суд констатував, що позивач був наділений правом під час розгляду справи №826/7786/17 обґрунтовувати свої вимоги з різних підстав та надавати відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції.
Дана ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва позивачем не оскаржувалась та набрала законної сили. 
Проаналізувавши зміст наведених вище судових рішень, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що предмет оскарження, суб`єктний склад та підстави позову про скасування податкових повідомлень-рішень у даних справах та у справі, що розглядається, є аналогічними, оскільки основним аргументом адміністративних позовів була незаконність висновків контролюючого органу, зроблених за наслідками проведеної перевірки господарської діяльності Товариства, що мало наслідком винесення податкових повідомлень-рішень. Верховним Судом у справі №826/7786/17 визнано правильними висновки, викладені в акті перевірки Товариства, та, як наслідок, підтверджено правомірність податкових повідомлень-рішень. 
Зазначених висновків суду заявником касаційної скарги не спростовано.
Колегія суддів наголошує, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, яке набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили позивач не може знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги з тих самих підстав. 
Одним з фундаментальних аспектів верховенства права    є    принцип правової (юридичної) визначеності. Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, принцип правової визначеності передбачає дотримання правила    «res judicata», тобто    принципу остаточності рішення, який полягає в тому, що позивач, який порушив справу проти відповідача і отримав за результатами її розгляду остаточне рішення, не може ініціювати повторне судове провадження стосовно того ж самого відповідача, якщо судовий позов ґрунтується на тих самих фактичних обставинах, або ж нова вимога могла бути складовою частиною попередньої у першому рішенні.
Тобто, за вказаним принципом, жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового до виконання рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового судового рішення.     Res judicata є способом запобігання повторному розгляду справи та несправедливому відношенню до інших учасників судового процесу. 
Позивач у касаційній скарзі посилається на те, що звернення Товариства з додатковою позовною вимогою (про визнання протиправними дій щодо проведення перевірки та скасування наказу про його проведення) саме по собі змінює предмет та підставу позову. 
Такі доводи суд вважає непереконливими, адже ті підстави позову, які, на переконання позивача, є іншими (новими), стосуються саме нових позовних вимог, які раніше позивач не заявляв. При цьому, такі нові вимоги могли бути складовою частиною позову під час попередніх слухань справи. 
Суд наголошує на тому, що заявлення у цій справі поряд із вимогами про скасування податкових повідомлень-рішень нових позовних вимог не має наслідком зміну ані предмета, ані підстав спору в тій частині, яка є ідентичною у справах №826/7786/17, №826/17369/17 та у цій справі (а саме: про скасування податкових повідомлень-рішень). Жодних нових підстав позову саме в частині скасування податкових повідомлень-рішень позивачем у цій позовній заяві не міститься.
Більш того, посилання позивача на незаконність дій відповідача щодо проведення перевірки Товариства, що, на його переконання, має безумовним наслідком скасування податкових повідомлень-рішень, є фактично додатковим обґрунтуванням позовних вимог та жодним чином не змінює підстави позову. 
Враховуючи викладене, колегія суддів КАС ВС вважає, що апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав до скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2019 року й закриття провадження у справі в частині оскарження податкових повідомлень-рішень. 
Заявник касаційної скарги, з поміж-іншого, посилається на те, що, закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень, апеляційний суд вийшов за межі доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, оскільки відповідач просив скасувати рішення суду першої інстанції в іншій частині вимог (а саме: про визнання протиправними дій ГУ ДФС у місті Києві щодо проведення перевірки Товариства).
Водночас, як вбачається зі змісту рішення суду апеляційної інстанції, суд розглядав саме ті вимоги, які заявив апелянт в своїй скарзі - про скасування податкових повідомлень-рішень (Т.1 а.с. 207-212), суд вирішував справу в межах цих вимог, як це регламентовано приписами частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України. Порушень норм процесуального права з боку суду апеляційної інстанції колегія суддів у даному випадку не вбачає. 
Крім того, як вбачається із наданих представником відповідача письмових пояснень та доказів, що їх підтверджують, 31 жовтня 2019 року ГУ ДФС у місті Києві звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду із заявою про винесення додаткового судового рішення в частині вимог іншої апеляційної скарги, яка стосувалася позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ДФС у місті Києві щодо проведення перевірки    ТОВ «НІК». 
Наведене додатково підтверджує, що наведені вище позовні вимоги Товариства не були предметом апеляційного перегляду, рішення щодо них цим судом не виносилося, що, з огляду на приписи частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, позбавляє суд касаційної інстанції процесуальної можливості здійснити перегляд вказаних вимог й вирішити їх.
Більш того, як вже наголошувалось вище, відповідач з рішенням апеляційного суду погодився й у касаційному порядку його в жодній частині не оскаржував.
Таким чином, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права,    порушень норм процесуального права не допустив, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалене апеляційним судом рішення - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
п о с т а н о в и в :
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК» - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя                                                 І.Л. Желтобрюх 

Судді                                                                                                                                             О.В. Білоус

                                                                                Н.Є. Блажівська

Повне судове рішення складене 25 листопада 2019 року.