Постанова
Іменем України
 
21 листопада 2019 року
м. Київ
 
справа № 616/4465/12
провадження № 61-25805св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
 
учасники справи:
заявник - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,
заінтересована особа - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»  в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у складі судді Савицької Л. Й. від 21 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області у складі колегії суддів: Борисюка Р. М.,                         Галацевич О. М., Широкової Л. В., від 07 березня 2017 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2016 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»  (далі - ПАТ «Дельта Банк», банк) звернулося до суду із заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.
 
Заява мотивована тим, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 жовтня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі в сумі 11 678,36 грн, а також 214,60 грн судових витрат, та видано виконавчі листи. 20 березня 2014 року державний виконавець повернув стягувачу вказані виконавчі листи у зв'язку із відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. 
У зв`язку із запровадженням 03 березня 2015 року процедури ліквідації                    ПАТ «Дельта Банк», що спричинило звільнення працівників та втрату документації банку, а також відсутністю належного контролю за ходом здійснення виконавчого провадження банк був позбавлений можливості пред`явити виконавчі листи до виконання, а тому просив суд поновити строк пред`явлення вказаних виконавчих листів до виконання та видати їх дублікати.
 
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
 
Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року, у задоволенні заяви               ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.
 
Судові рішення попередніх інстанцій мотивовані тим, що стягувач звернувся із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. При цьому заявником не наведено поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому суд відмовив у задоволенні вимог щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. З огляду на зазначене суд також відмовив у задоволенні вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
 
У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого  суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,   ПАТ «Дельта Банк»  в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.  
 
Касаційна скарга мотивована тим, що строк пред'явлення вказаних виконавчих листів до виконання був пропущений банком з поважних причин, а саме у зв'язку із запровадженням процедури ліквідації банку, що спричинило звільнення працівників та втрату документації банку. Заявник надав належні та допустимі докази того, що постанови державного виконавця про повернення виконавчих листів на адресу банку не надходили, що свідчить про поважність пропуску строку пред'явлення цих виконавчих документів до виконання.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2017 року касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» в частині оскарження судових рішень щодо вирішення заяви про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання повернуто заявнику.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.
 
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Справа передана до Верховного Суду.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 04 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві.

 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 жовтня 2012 року, яке набрало законної сили                  29 жовтня 2012 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 01 вересня 2008 у сумі                                   11 678,36 грн та судовий збір у розмірі 214,60 грн.
 
На виконання цього судового рішення 12 квітня 2013 року видано виконавчий лист.
 
Постановами державного виконавця від 20 березня 2014 року виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 678,36 грн та судового збору в розмірі 214,60 грн повернуто стягувачеві.
 
Строк пред`явлення виконавчого документа, встановлений Законом України «Про виконавче провадження», після його повернення стягувачеві, сплив                  20 березня 2015 року.
 
Із заявою до суду про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання банк звернувся 16 вересня 2016 року.
 
Згідно із рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 жовтня 2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації                          АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатору банку» та постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», починаючи з 05 жовтня 2015 року відкрито ліквідаційну процедуру.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред'явлення їх до виконання, суди попередніх інстанцій виходили з того, що банк належним чином не обґрунтував та не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строків для пред'явлення виконавчих листів до виконання та обставин втрати зазначених листів.
 
У підпункті 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, чинній на момент видачі оригіналу виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
 
Згідно із частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
 
Згідно з частинами першою та третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею  61 ЦПК України 2004 року.
 
Вирішуючи спір, суди правильно виходили з того, що стягувач звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів після закінчення річного строку пред`явлення їх до виконання, не надавши при цьому належних та допустимих доказів поважності причин такого пропуску, а тому слід відмовити у видачі дублікатів цих виконавчих документів.
 
Надаючи оцінку доводам заявника про неотримання ним вказаних виконавчих документів після їх повернення виконавчою службою, суд апеляційної інстанції обґрунтовано вважав їх безпідставними та такими, що суперечать доводам банку про втрату виконавчих листів працівником банку.
 
Крім того, суд касаційної інстанції в силу вимог статті 400 ЦПК України позбавлений можливості встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
За змістом статей 36, 37, 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після запровадження тимчасової адміністрації керівництво банку втрачає свої повноваження, а Фонд (уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень) набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
 
Враховуючи викладене, безпідставними є також доводи касаційної скарги про те, що запровадження процедури ліквідації банку свідчить про поважність пропуску строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання.
 
За таких обставин судові рішення першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням судами обставин, що мають значення для справи, відповідністю висновків судів обставинам справи, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Таким чином доводи касаційної скарги про порушення судами норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими.
 
Інші доводи касаційної скарги були предметом розгляду судів та додаткового правового аналізу не потребують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками судів, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.
 
Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»  в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення, а ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року - без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
                                                                                                           
О. М. Осіян 
                                                                                                        
Н. Ю. Сакара