Постанова 
Іменем України
 
28 жовтня 2019 року
м. Київ
 
справа № 237/4742/17
провадження № 61-12647св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., 
Кузнєцова В. О.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
треті особи: Курахівська міська рада Мар`їнського району Донецької області, Служба у справах дітей Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 26 лютого 2019 року у складі судді Медведського М. Д. та постанову апеляційного суду Донецької області                     від 29 травня 2019 року у складі колегії суддів: Принцевської В. П., Баркова В. М., Мироненко І. П.,
 
В С Т А Н О В И В:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2017 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 , треті особи: Курахівська міська рада Мар`їнського району Донецької області, Служба у справах дітей Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області (далі - Служба у справах дітей Мар`їнської РДА), про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком,
Позовна заява мотивована тим, щоз 2008 року він знаходився у стосунках з відповідачем, офіційно їх стосунки зареєстровані не були. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них з відповідачем народився син ОСОБА_3 . З самого початку їх відносин сторони проживали окремо, спільного господарства не вели. Їх син проживає з відповідачем та її матір`ю, яка керує їх родиною, чинить тиск та має негативний вплив не тільки на ОСОБА_2 , а й на їх сина. Через місяць після народження дитини у них з відповідачем почались непорозуміння щодо участі у вихованні сина, його відвідування. Відповідач почала чинити штучні перешкоди щодо його нормального спілкування із дитиною. Всі намагання позивача мирним шляхом врегулювати цей спір приводять лише до конфліктів. Позивач намагається приймати участь у вихованні, утриманні дитини, розвитку його здібностей та забезпечити всім необхідним для його нормального розвитку та становлення. Його права як батька є порушеними. Крім цього, відповідач порушує рішення комісії з питань захисту прав дитини Курахівської міської ради, відповідно до якого йому визначено порядок прийняття участі у спілкуванні із сином, повністю його ігноруючи та продовжуючи чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною.
Таким чином, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати йому у вихованні та вільному спілкування із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити йому способи участі у вихованні сина ОСОБА_3 у вигляді регулярних особистих побачень із сином, а саме: кожної середи та п`ятниці з 09:00 год                                                        до 11:00 год та можливістю проводити зустрічі за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 ; в святкові дні: 04 жовтня щороку (день народження ОСОБА_3 ) з 09:00 год до 11:00 год; 16 жовтня щороку (день народження ОСОБА_1 ) з 09:00 год до 11:00 год; 19 грудня щороку (День Святого Миколая) з 09:00 год до 11:00 год; 31 грудня щороку (Новий рік) з 09:00 год до 11:00 год; 19 січня щороку (свято Водохреща) з 09:00 год до                       11:00 год; 30 березня щороку (день Таїнства Хрещення ОСОБА_3 ) з 09:00 год  до 11:00 год ; щороку (за православним календарем в свято Пасхи) з 09:00 год до 11:00 год; забирати сина з дитячого садка у вівторок та четвер щотижня о                    17:00 годині, а після досягнення ОСОБА_3 трирічного віку, а саме:                                             з 04 жовтня 2019 року необмежене спілкування з сином засобами телефонного або комп`ютерного зв`язку.
Короткий зміст судових рішень
Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 26 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Донецької області                                  від 29 травня 2019 року позов задоволено частково. Зобов`язано                          ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді побачень, а саме: 
- кожного понеділка, середи та п`ятниці з 17:00 год до 19:00 год; 
- в святкові дні: ІНФОРМАЦІЯ_1 щороку (день народження ОСОБА_3 ) з 17:00 години до 19:00 години; 
- 16 жовтня щороку (день народження ОСОБА_1 ) з 17:00 години до 19:00 години;
- 19 грудня щороку (День Святого Миколая) з 17:00 год до 19:00 год;
- 31 грудня щороку (Новий рік) з 17:00 год до 19:00 год; 
- 19 січня щороку (свято Водохреща) з 17:00 год до 19:00 год; 
- 30 березня щороку (день Таїнства Хрещення ОСОБА_3 ) з 17:00 год до                     19:00 год; 
- щороку (за православним календарем в свято Пасхи) з 17:00 год до 19:00 год.
Зобов`язано зустрічі здійснювати за адресою місця реєстрації та проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 . Зустрічі батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 01 березня 2020 року здійснювати за участю спеціаліста служби у справах дітей та матері ОСОБА_2 за її бажанням. Після 01 березня 2020 року зустрічі ОСОБА_1 із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати без участі інших осіб. 
Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що встановлений графік спілкування батька з дитиною в повній мірі відповідає інтересам дитини, оскільки обов`язковим є налагодження відносин сина та батька без створення штучних перешкод, тому, що відсутність виховання та спілкування з боку батька не відповідає інтересам дитини та не сприяє гармонійному розвитку особистості дитини. Батько та син повинні мати можливість спілкуватись та проводити спільний час без будь-яких штучних обмежень у вигляді присутності сторонніх осіб. В той же час, участь матері    ОСОБА_2 у спілкуванні дитини з батьком є вимушеною, але, також має бути тимчасовою до налагодження стійкого родинного зв`язку дитини з батьком. За умови відповідального ставлення з боку позивача та відповідача, одного року цілком достатньо для налагодження родинного зв`язку    ОСОБА_3 з    ОСОБА_1 з урахуванням віку та розвитку дитини.
Аргументи учасників справи
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
У касаційній скарзі, поданій у червні 2019 року до Верховного Суду,                             ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій установлюючи графік спілкування батька з дитиною не врахували вік дитини, розпорядок дня, умови проживання до яких звикла дитина, відсутність спілкування з батьком з моменту народження, потребу дитини у матері, обставини зустрічей з урахуванням стану здоров`я дитини, погодних умов, самопочуття сторін, узгодженість дій між батьками щодо участі у вихованні дитини. 
Посилається на те, що зустріч дитини з батьком без присутності матері не сприяє інтересам дитини. Зазначає, що суди вийшли за межі позовних вимог, оскільки позивач просив установити графік спілкування з сином два рази на тиждень, а суди установили графік побачень батька з сином три рази на тиждень.
Короткий зміст вимог заперечень (відзиву) на касаційну  скаргу
У вересні 2019 року ОСОБА_1 подав відзив, у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки вони ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
18 вересня 2019 року справу № 237/4742/17 передано до Верховного Суду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Установлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ,  ОСОБА_3  народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого зазначені                          ОСОБА_1  та  ОСОБА_2 .
Згідно копії довідки № 1316 від 28 грудня 2017 року, виданої КП «МСЕК»,  ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою:    АДРЕСА_3 , склад сім`ї:  ОСОБА_4 , 1957 року народження,   ОСОБА_3 – син ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає без реєстрації.
Депутатом Курахівської міської ради  ОСОБА_8 . неодноразово складалися акти (19 травня 2017 року, 12вересня 2017, 11грудня 2017 року, 15січня                          2018 року, 06лютого 2018 року, 13 квітня 2018року) про те, що у квартирі     АДРЕСА_4 проживаютьОСОБА_2 ,                         ІНФОРМАЦІЯ_3 з дитиною      ОСОБА_3 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини  ОСОБА_1  разом з ними не проживає, спільне господарство не веде та не відвідує дитину з 14січня 2017 року по теперішній час. Батько дитину відвідував 21лютого 2018 року та 23лютого 2018 року, з того часу по теперішній батько дитину не відвідує.
Суди установили, що надані відповідачемакти в частині тверджень, що батько  ОСОБА_1 не відвідує дитину, є безпідставними, оскільки  депутат    ОСОБА_8 , допитаний в якості свідка не зміг пригадати зміст цихактів, а свідки                                ОСОБА_9 та   ОСОБА_10 , зі слів яких вносилась інформація в акти                           ОСОБА_8 від 19травня 2017 року, 12 вересня 2017року, 11 грудня 2017року, 15 січня 2018року, 06 лютого 2018 року заперечили, що засвідчували обставини про невідвідування батьком сина, такі обставини їм взагалі невідомі. 
Рішеннямвиконавчого комітету Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області від 14 березня 2017 року № 50, встановлено ОСОБА_1 ,               1963 року народження, який зареєстрований та проживає у квартирі     АДРЕСА_5 , дні та час для зустрічей з його малолітнім сином  ОСОБА_3 щотижня: по середах та п`ятницях з 09:00 год до 11:00год за місцем проживання матері  ОСОБА_2 , тобто у квартирі      АДРЕСА_4 та в її присутності. Час зустрічей встановлюється за домовленістю між батьками.
Згідно висновку органу опіки та піклування від 24 квітня 2018 року № 458-1/01-33, орган опіки та піклування Мар'їнської РДА рекомендовановстановити                               ОСОБА_1  для зустрічей з малолітнім сином  ОСОБА_3 наступні дні та часи: щотижня по середах та п`ятницях з 09:00 до 11:00 години за місцем проживання дитини, за попередньою домовленістю батьків, враховуючи стан здоров`я дитини та батьків, в присутності матері та за відсутності інших осіб.
Згідно висновку органу опіки та піклування від 06 липня 2018 року № 01-33/22, орган опіки та піклування Мар`їнської РДАрекомендовано встановити                     ОСОБА_1  для зустрічей з малолітнім сином  ОСОБА_3 наступні дні та години: з 09:00год до 11:00 год щотижня по середах та п`ятницях за місцем проживання дитини, парках, ігрових майданчиках за попередньою домовленістю батьків, ураховуючи стан здоров`я дитини та батьків, в присутності матері та за відсутності інших осіб; з 09:00 години до 11:00 години за місцем проживання дитини або батька, парках, ігрових майданчиках, за попередньою домовленістю батьків, враховуючи стан здоров`я дитини та батьків, в присутності матері та за відсутності інших осіб: 16 жовтня щороку - День народження  ОСОБА_1 ;                           ІНФОРМАЦІЯ_1 щороку - День народження  ОСОБА_3 ; 19 грудня щороку - День Святого Миколая; 31 грудня щороку Новий рік; 19 січня щороку - свято Водохреща; 30 березня щороку - день Таїнства Хрещення ОСОБА_3 ; щороку (за православним календарем)- свято Пасхи. Щотижня у вівторок та четвер о 17:00 год з часу, коли  ОСОБА_3 почне відвідувати дошкільний навчальний заклад забирати сина із закладу за попередньою домовленістю з матір`ю дитини щодо узгодження тривалості та місця спілкування батька з дитиною. Після досягнення  ОСОБА_3  восьмирічного віку, а саме: з ІНФОРМАЦІЯ_4 року необмежене спілкування з сином засобами телефонного та комп`ютерного зв`язку.
Згідно психологічного висновку за наслідками психодіагностичного обстеження  ОСОБА_3  з метою визначення емоціальної прихильності до членів сім`ї, психологом    ОСОБА_12 встановлено, що на момент обстеження дитина емоційно стабільна. Контакт встановлюється поступово, потребує стимуляції. ОСОБА_3 прийняв ситуацію обстеження в режимі сумісної гри. В процесі спілкування рухливий, постійно звертався за допомогою до матері. Предметно-практична діяльність імпульсивна, не радячись із дорослими. Ігри з предметами мають маніпулятивний характер. Темп роботи нерівномірний з проявами імпульсивності. Тривожність відсутня. Образ матері викликає у дитини позитивно насичене пожвавлення. На образ батька реакція відсутня. У відносинах з матір`ю дитина прагне до тілесного контакту та постійної емоційної підтримки. У поведінці дитини присутні ознаки гіперактивності. Висновок: дитина потребує постійної присутності матері. Образ батька не викликає емоційної реакції. Рекомендації: суворо підтримувати розпорядок дня. Час прийому їжі та сну щоденно повинен відповідати цьому розпорядку. При навчанні дитини використовувати різні види діяльності з постійною їх зміною. Систематичний нагляд за поведінкою дитини. Хвалити дитину за гарну поведінку. Розмовляти стримано, спокійно, м`яко. Уникати скупчення людей. Під час ігор обмежуватися лише одним партнером. Уникати неспокійних, галасливих друзів. Оберігати дитину від втоми. Залучати дитину до всіх видів діяльності, яка потребує концентрації уваги (розфарбування, ліпка, ігри з кубиками…). Виключити в оточенні дитини іграшки - «агресори» (автомат, пістолет та ін.). В кімнаті дитини повинно бути як меншепредметів, іграшки не повинні відволікати увагу дитини.
Установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають тривалі стійкі неприязні відносини, що останні не заперечували. Також ОСОБА_1 має стійкі неприязні стосунки з матір`ю відповідача ОСОБА_4 , що позивач не заперечував. Нездатність батьків відповідально налагодити конструктивне та толерантне спілкування між собою призвело до численних скандалів, систематичних викликів та звернень до поліції, що підтверджуються листами Національної поліції з матеріалів справи.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У силу частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Частиною першою статті 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а стаття 153 цього Кодексу встановлює право матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.
Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
 У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - СЄПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).
Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд врахував принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та передусім інтереси дитини з урахування конкретних обставин справи.
За таких обставин, суди попередніх інстанцій, відступаючи від запропонованих рекомендацій органу опіки і піклування щодо встановленого графіку спілкування батька з дитиною, обгрунтовано виходили з усталеного розпорядку життя сторін та дитини. Установивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини і вимоги статей 157, 158 СК України, суди дійшли правильного висновку про встановлення способу та порядку участі способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина - ОСОБА_3 . 
Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанції по суті вирішення спору. Саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дитини.
У касаційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_2 посилається на те, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами та тлумачиить оскаржувані судові рішення на власний розсуд, вимагаючи їх виконання за певних умов. Зокрема, вважає, що саме мати повинна приводити дитину додому до батька о 17:00 год, відмовляється особисто забирати дитину з його місця проживання, вимагає виконання графіку спілкування під час хвороби дитини, перешкоджає вивезенню дитини за межі міста для оздоровлення. 
Суд касаційної інстанції зауважує, що оскаржуваними судовими рішеннями не встановлено обов`язку матері приводити дитину додому до батька. Доказів на підтвердження перешкод у вивезенні дитини для оздоровлення відповідачем не надано. Крім того, відповідач не позбавлена права звертатися до суду у відповідному порядку про надання дозволу батьком на виїзд дитини за кордон.   
З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.
Щодо клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із клопотанням про забезпечення його участі у розгляді справи в суді касаційної інстанції у режимі відеоконференції.
Вказане клопотання задоволенню не підлягає виходячи з такого.
Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.
Відповідно до частини першої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
Оскільки суд касаційної інстанції не приймав рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі і такої необхідності колегія суддів не вбачає, тому відсутні підстави для задоволення клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 26 лютого 2019 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 29 травня 2019 року залишити без змін.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення його участі у розгляді справи в суді касаційної інстанції у режимі відеоконференції відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                             В. М. Ігнатенко
 
В. С. Жданова
 
В. О. Кузнєцов