ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року 
м. Київ

Справа №  902/1260/15 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Пєскова В.Г. - головуючого, Банаська О.О., Васьковського О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження без виклику учасників судового процесу касаційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» 
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.06.2019
у складі колегії суддів: Маціщук А.В. (головуючий), Гудак А.В., Василишина А.Р. 
та на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.04.2019 
у складі судді Яремчука Ю.О.
про відмову у задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником,  
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Маркет Груп» 
про стягнення 1 448 844, 50 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд
 
ВСТАНОВИВ:

Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанції          
1.          У провадженні Господарського суду Вінницької області знаходилася справа № 902/1260/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» (далі - ТОВ «Альянс будівельників України») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Маркет Групп» (далі - ТОВ «Буд Маркет Групп») про стягнення 1 448 844, 50 грн. 
2.          16.11.2015 рішенням Господарського суду Вінницької області у справі №  902/1260/15 стягнуто з ТОВ «Буд Маркет Групп» на користь ТОВ «Альянс будівельників України» 1  448 844, 50 грн суми попередньої оплати і 28 976,  89 грн відшкодування витрат по сплаті судового збору.
3.          01.12.2015 на виконання вказаного рішення було видано відповідний наказ.
4.          Однак, рішення Господарського суду Вінницької області від 16.11.2015 не виконано, кошти  з відповідача на користь позивача не стягнуто.

Обґрунтування заяви
5.          21.03.2019 до Господарського суду Вінницької області надійшла заява ТОВ «Альянс Будівельників України» про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, у якій заявник просив суд звернути стягнення на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ВіДі Еліт» (далі - ТОВ «ВіДі Еліт»), яке, за твердженням заявника має заборгованість перед ТОВ «Буд Маркет Групп» в сумі 1 350 494, 40 грн. 
6.          Заява мотивована положеннями статті 336 ГПК України.
Зокрема, заявником вказано, що рішення суду у цій справі не виконане, оскільки з моменту відкриття виконавчого провадження, а саме з лютого 2016 року усі рахунки ТОВ «Буд Маркет Групп» арештовані і будь-які кошти на них не надходили. Пояснює, що заборгованість ТОВ «ВіДі Еліт» перед ТОВ «Буд Маркет Групп» у розмірі 1  350 494, 40 грн підтверджується ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.06.2016 у справі №  757/31040/16-к, якою накладено арешт на належні ТОВ «Буд Маркет Групп» грошові кошти у безготівковому вигляді в сумі 1  350 494, 40 грн, які знаходяться у володінні ТОВ «ВіДі Еліт» на рахунку ПАТ «Укрсоцбанк», встановивши заборону розпоряджатися будь-яким чином цим майном та використовувати його.
Також у заяві стягувач зазначив, що ним був вчинений адвокатський запит керівнику ТОВ «ВіДі Еліт» щодо існуючої заборгованості цього товариства перед ТОВ «Буд Маркет Групп». У подальшому суду першої інстанції надано було лист ТОВ «ВіДі Еліт» від 11.03.2019 за вих. № 12/07/8.01/002-19, за змістом якого повідомлялося, що за договором купівлі-продажу автомобіля ТОВ «Буд Маркет Групп» перерахувало ТОВ «ВіДі Еліт» 1  350 494, 40 грн як передплату за автомобіль Lexus. У листі повідомлено також, що на ці кошти накладений арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.06.2016 у справі № 757/31040/16-к.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
7.          Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 01.04.2019, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.06.2019, у справі № 902/1260/15 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Альянс будівельників України» про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником у даній справі, - ТОВ «ВіДі Еліт».
Судові рішення мотивовані тим, що стягувачем не доведено належними та допустимими доказами наявність заборгованості перед боржником у ТОВ «ВіДі Еліт», на грошові кошти якого стягувач просить звернути стягнення. Крім того, зазначено, що арешт який був накладений в межах кримінального провадження ухвалою Печерського районного суду м. Києва 30.06.2016р. у справі №757/31040/16-к на належні ТОВ «Буд Маркет Групп» грошові кошти у безготівковому вигляді в сумі 1 350 494,40 грн, які знаходяться в володінні ТОВ «Віді Еліт» не знятий судом. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А.           Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
8.           20.06.2019 ТОВ «Альянс будівельників України» подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.06.2019 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.04.2019 у справі №  902/1260/15; ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про звернення стягнення на грошові кошти, які належать ТОВ «ВіДі Еліт», яка має заборгованість перед ТОВ «Буд Маркет Групп» в сумі 1  350  494, 40 грн.
          При цьому скаржник посилається на неправильне застосування норм процесуального права, зокрема статей 73, 336 ГПК України через підтвердження, на думку скаржника, Товариством з обмеженою відповідальністю «ВіДі Еліт» існування зазначеної вище заборгованості. У додаткових поясненнях до касаційної скарги вказано про скасування ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 24.06.2019 арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.06.2016 у справі № 757/31040/16-к, на належні ТОВ «Буд Маркет Групп» грошові кошти у безготівковому вигляді в сумі 1 350 494, 40 грн, які знаходяться у володінні ТОВ «ВіДі Еліт» на рахунку ПАТ «Укрсоцбанк».
  
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи
і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
А.                       Щодо суті касаційної скарги
9.          Вирішуючи питання обґрунтованості відмови у задоволенні заяви ТОВ «Альянс будівельників України» про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником у даній справі, - ТОВ «ВіДі Еліт», Верховний Суд виходить з такого. 
10.          Згідно з частиною першою статті 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.
11.          Відтак, предметом дослідження суду, у даному випадку, є факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, зокрема, це може бути відповідне рішення суду або факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які стягувач чи виконавець просить звернути стягнення.
12.          Як встановлено судами попередніх інстанцій, заборгованість ТОВ «ВіДі Еліт» перед ТОВ «Буд Маркет Групп» не підтверджена судовими рішеннями.  
13.          Крім того, на переконання колегії суддів, суди першої та апеляційної інстанції, обґрунтовано зазначили, що за відсутності будь-яких первинних документів на підтвердження відносин ТОВ «Віді Еліт» та ТОВ «Буд Маркет Групп» у суду відсутні підстави для визначення наявності та розміру заборгованості та для прийняття обґрунтованого рішення про звернення стягнення на зазначені кошти. Тобто, стягувачем не доведено належними та допустимими доказами наявності заборгованості перед боржником у осіб, на грошові кошти яких стягувач просить звернути стягнення.   
14.          Так, за положеннями процесуального законодавства належними та допустимими доказами, які підтверджують факт заборгованості, є первинні документи.
15.          Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
16.          Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних   документів   можуть складатися зведені облікові документи.
          Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові   реквізити:             
          - назву документа (форми);
          - дату   складання;
          - назву підприємства, від імені якого складено документ;
          - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
          - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
          - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу,   яка   брала участь у здійсненні господарської операції.
          Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.
17.          Вимоги, щодо оформлення первинних документів наведені також у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування   підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської   операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
18.          Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
19.          Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Питання про прийняття доказів спершу повинно вирішуватися під час їх представлення суду. Однак остаточно може з`ясуватися неналежність доказу і на подальших стадіях, під час їх оцінки судом, аж до проголошення рішення.
20.          Мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у визначенні прав та обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого, - виключення зайвих доказів. З усіх поданих особами, що беруть участь у справі, доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.
21.          Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.
22.          Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.
23.          У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Шабельник проти України» (заява № 16404/03) від 19.02.2009 зазначається, що хоча стаття 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів як таких, бо це передусім питання, яке регулюється національним законодавством (див. рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1998 та у справі «Тейшейра ді Кастру проти Португалії» від 09.06.1998).
24.          Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.
25.          Враховуючи вимоги процесуального законодавства, належними та допустимими доказами, які підтверджують факт заборгованості інших осіб перед боржником, можуть бути первинні документи, зокрема такі, як товарно-транспортна накладна, видаткова накладна, акти приймання товарів і послуг.
26.          Тому суди першої та апеляційної інстанції у цій справі дійшли вірного висновку, що наявність договору від 20.02.2015 № ЕЛюА-0001/051 та акт звіряння взаєморозрахунків за цим договором не є первинними документами, а відтак не є належними та допустимими доказами, з яких можливо встановити беззаперечну заборгованість ТОВ «ВіДі Еліт» перед боржником у цій справі. Договір від 20.02.2015 № ЕЛюА-0001/051 та акт звіряння взаєморозрахунків за цим договором можуть лише опосередковано свідчити про наявність боргу за договором, однак судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
27.          Щодо листа ТОВ «ВіДі Еліт» від 11.03.2019 вих. № 12/07/8.01/002-19, то судом апеляційної інстанції правильно зазначено, що його зміст не свідчить про визнання ТОВ «ВіДі Еліт» суми боргу перед ТОВ «Буд Маркет Групп».
28.          Крім того, колегія суддів відзначає про неможливість застосування положень статті 336 ГПК України за умови наявності нескасованого на час подачі заяви і розгляду судами справи арешту на грошові кошти ТОВ «ВіДі Еліт», накладеного в межах кримінального провадження.  
29.          Адже, арешт, накладений в межах кримінальної справи, є заходом забезпечення кримінального провадження, застосованим згідно з нормами Кримінального процесуального кодексу України і його скасування відбувається в порядку, визначеному статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України.
30.          Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду при розгляді справ № 335/12096/15-ц (постанова від 15.05.2018) та № 569/4374/16-ц (постанова від 23.05.2018).
31.          Відтак, скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження, в силу приписів статті 174 КПК України, не може здійснюватися судами інших юрисдикцій, що випливає також із положень статей 37, 41 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (така правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № Б-50/112-09).
32.          Наведені стягувачем доводи в додаткових поясненнях до касаційної скарги стосовно скасування ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 24.06.2019 арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.06.2016 у справі № 757/31040/16-к, на належні ТОВ «Буд Маркет Групп» грошові кошти у безготівковому вигляді в сумі 1 350 494, 40 грн, які знаходяться у володінні ТОВ «ВіДі Еліт» на рахунку ПАТ «Укрсоцбанк», свідчать про те, що ТОВ «Альянс будівельників України» не позбавлений права повторно подати заяву про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником у даній справі, - ТОВ «ВіДі Еліт», із наданням належних доказів. 
Б.           Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
33.          Частиною першою статті 309 ГПК України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
34.          Верховний Суд вважає, що оскаржені судові рішення про відмову ТОВ «Альянс будівельників України» у зверненні стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в порядку статті 336 ГПК прийнято з дотриманням вимог процесуального права. При цьому доводи скаржника у касаційній скарзі протилежного не доводять.
35.          Ураховуючи те, що доводи касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального законодавства не знайшли свого підтвердження, підстав для зміни чи скасування оскаржених судових рішень колегія суддів не вбачає.
В.           Розподіл судових витрат
36.          З огляду на залишення без задоволення касаційної скарги ТОВ «Альянс будівельників України» судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.    

          На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» залишити без задоволення. 
2.          Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.04.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.06.2019 у справі № 902/1260/15 залишити без змін.
3.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                     В.Г. Пєсков
Судді                                                                                                         О.О. Банасько
                                                                                                О.В. Васьковський