Постанова
Іменем України
17 жовтня 2019 року
м. Київ
справа №658/2574/16-ц
провадження №61-16910св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.
 
учасники справи:
позивач - державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі Херсонських магістральних електричних мереж, структурного підрозділу Південної Енергетичної системи»,
відповідач - ОСОБА_1 , 
третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ХОРОС»,
третя особа - Чорнянська сільська рада Каховського району Херсонської області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» на постанову апеляційного суду Херсонської області від 01 лютого 2018 року у складі колегії суддів Полікарпової О. М., Воронцової Л. П., Ігнатенко П. Я.,
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У  серпні 2016 року державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - ДП «НЕК «Укренерго») в особі Херсонських магістральних електричних мереж, структурного підрозділу Південної Енергетичної системи, звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «ХОРОС» (далі - 
ТОВ «ХОРОС»), Чорнянська сільська рада Каховського району Херсонської області (далі - Чорнянська сільська рада), в якому просило: визнати будівництво паркану домоволодіння 
АДРЕСА_1 в охоронній зоні об`єкта ЛЕП 35 кВ «Чорнянка» ВП ПС 750 кВ «Каховська» на самовільно зайнятій земельній ділянці незаконним; заборонити ОСОБА_1 створювати перешкоди ДП «НЕК «Укренерго» в особі Херсонських МЕМ 
в будівництві та експлуатації повітряної лінії електропередачі на об`єкті ЛЕП 35 кВ «Чорнянка» ВП ПС 750 кВ «Каховська»; зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок демонтувати частину паркану домоволодіння АДРЕСА_1 , який знаходиться в охоронній зоні.
Позов мотивовано тим, що у відповідача в користуванні перебуває земельна ділянка на якій встановлення обмеження - охоронна зона. Вважає, що достеменно знаючи про таке обмеження, відповідач, незаконно, на самовільно зайнятій земельній ділянці, що належить сільській раді збудувала паркан, який розташований в охоронній зоні.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції
Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області                     від 18 серпня 2017 року у складі судді Батовріної І. Г. позов задоволено частково. 
Зобов`язано ОСОБА_1 відновити становище, яке існувало до порушення прав та законних інтересів ДП НЕК «Укренерго», а саме: демонтувати частину цегляного паркану домоволодіння по 
АДРЕСА_1 , яка розташована в охоронній зоні об`єкта ЛЕП 35 кВт «Чорнянка» ВП ПС 750 кВт «Каховська».
У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що будівництво паркану біля належного відповідачу домоволодіння в межах охоронної зони порушує права та законні інтереси позивача. Відповідач, отримуючи у дарунок домоволодіння, знала про наявність на переданій їй у користування земельній ділянці обмежень, а колишній власник будинку (батько відповідача) неодноразово попереджався сільською радою під час зведення паркану про незаконність його дій.
Постановою апеляційного суду Херсонської області від 01 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції змінено, шляхом уточнення, що паркан підлягає демонтажу в частині, що знаходиться за межами належної ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.
Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що частина паркану, яка підлягає знесенню, розташована на відстані 6.4 м від межі земельної ділянки відповідача, яка узгоджена у законному порядку під час присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру. Враховуючи ту обставину, що охоронні зони електричних мереж для повітряних ліній напругою до 35 кВ встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів на відстані 15 метрів, а це свідчить, що охоронна зона поширюється і на земельну ділянку, що належить на праві користування відповідачу, з метою захисту її прав землекористувача, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність уточнити резолютивну частину рішення суду, зазначивши, що паркан підлягає демонтажу в частині, що знаходиться за межами належної їй на праві власності земельної ділянки.
Короткий зміст вимог касаційної скарги                                                     
У касаційній скарзі ДП «НЕК «Укренерго» в особі ВП «Південна електроенергетична система», не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняту цим судом постанову із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.     
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що відповідно до частини п`ятої статті 111 ЗК України та статей 24, 25 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», згідно з якими відомості про обмеження у використанні земель та спеціальні зони об`єктів енергетики в обов`язковому порядку зазначаються, в тому числі, в проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок з часу надання земельної ділянки для будівництва відповідного об`єкта. Розміри охоронних та санітарно-захисних зон об`єктів енергетики залежно від їх конструкції та напруги встановлюються Кабінетом Міністрів України. Межі охоронних та санітарно-захисних зон об`єктів енергетики зазначаються в містобудівній документації, документації із землеустрою та кадастрових планах.
Апеляційний суд дійшов неправильного висновку щодо неможливості встановлення охоронної зони на земельній ділянці ОСОБА_1 , оскільки такий висновок не ґрунтується на законі і прямо порушує приписи пункту 5 Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 04.03.1997 року (для ПЛ напругою 35 кВ -            15 метрів від крайніх проводів).
Звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії, ДП «НЕК «Укренерго» не посягає на право власності чи користування відповідача земельною ділянкою, а намагається лише захистити і відновити своє право щодо можливості користуватися відведеною земельною ділянкою на праві постійного користування у спосіб передбачений законом.
Крім того, судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права під час поновлення відповідачу строків на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Поновлюючи відповідачу строк на апеляційне оскарження, апеляційний суд  не навів жодних поважних причин з урахуванням обставин справи, враховуючи, що відповідач брала участь у розгляді справи та була присутня в судовому засіданні під час оголошення рішення суду, не встановив, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження, зазначені відповідачем, втручання у принцип правової визначеності.
Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи до суду не подано. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що її доводи зводяться до незгоди з рішенням апеляційного суду в частині зміни рішення суду першої інстанції із вказівкою на те, що паркан підлягає демонтажу в частині, що знаходиться за межами належної відповідачу на праві власності земельної ділянки, у зв`язку з чим, Верховний Суд переглядає оскаржуване судове рішення у касаційному порядку на предмет законності і обґрунтованості саме у цій частині та в межах доводів, наведених заявником у касаційній скарзі. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що діями відповідача порушуються вимоги Закону України Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 1997 року №209, Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», оскільки, встановлюючи огорожу земельної ділянки, яка частково нею зайнята самовільно, відповідач зобов`язана була врахувати наявність охоронних зон та здійснювати будівництво не ближче ніж 15 метрів до повітряного простору, обмеженого вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів.
Так, охоронні зони створюються: уздовж ліній електропередачі для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти. Правовий режим земель охоронюваних зон визначається законодавством України (стаття 112 ЗК України).
Пунктом 4 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 1997 року № 209 (далі - Правила) встановлено, що у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами. Підприємства, установи, організації та громадяни, яким надано у власність, постійне або тимчасове користування земельні ділянки, де знаходяться об`єкти електричних мереж, зобов`язані вживати належних заходів до збереження зазначених об`єктів.
Пунктом 5 Правил обумовлено, що охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови не відхиленого їх положення на відстані 15 метрів для повітряних ліній напругою до 35 кВ.
Статтею 32 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» встановлено, щов охоронних зонах кабельних ліній електропередачі власникам і користувачам земельних ділянок, фізичним і юридичним особам забороняється: саджати дерева та кущі, зводити будинки, споруди будь-якого призначення.
За змістом статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Відповідно до статті 212 ЗК України приведення самовільно зайнятих земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будівель та споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.  
У справі, яка переглядається, висновком судової будівельно-технічної експертизи від 31 березня 2017 року встановлено, що має місце накладення окремої частини земельної ділянки, використаної відповідачем під забудову паркану на земельну ділянку, яка виділена у постійне користування                   ДП НЕК «Укренерго».
Попередньому власнику домоволодіння ОСОБА_2 , за рішенням правління колгоспу була виділена у користування земельна ділянка площею 0,33 га. 
Разом з тим, при відчуженні останнім домоволодіння на користь відповідачаземельна ділянка за домоволодінням перейшла до обдарованої у передбаченому законом розмірі - 0, 25 га. 
Саме у такому розмірі ОСОБА_2 узгоджував межі земельної ділянки при виготовленні технічної документації для присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру.
У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції, з яким у цій частині погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що діями відповідача порушуються вимоги земельного законодавства України, Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 1997 року №209, оскільки встановлювати огорожу земельної ділянки відповідач мала право лише в межах виділеної їй земельної ділянки, враховуючи при цьому наявність охоронних зон та встановлених у договорі дарування обмежень.
Установивши, що частина паркану, яка підлягає знесенню, розташована на відстані 6.4 м від межі земельної ділянки відповідача, яка є узгодженою у встановленому законом порядку під час присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру, суд апеляційної інстанції, з урахуванням приписів пункту 5 наведених вище Правил, правильно виходив з того, що  охоронна зона поширюється і на земельну ділянку, що належить на праві користування відповідачу, а отже, з метою захисту прав останньої як землекористувача, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зміни резолютивної частини рішення суду першої інстанції, шляхом її уточнення із зазначенням, що паркан підлягає демонтажу в частині, що знаходиться за межами належної їй на праві власності земельної ділянки.
Доводи касаційної скарги не можуть бути підставами для скасування рішення суду апеляційної інстанції, оскільки не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів і встановлених на їх підставі обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. 
Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Доводи касаційної скарги про безпідставне поновлення апеляційним судом строку на апеляційне оскарження відповідачу є необґрунтованими та не спростовують правильність висновків апеляційного суду в частині зміни рішення суду першої інстанції, шляхом уточнення його резолютивної частини. 
Суд апеляційної інстанції вирішив питання про поновлення процесуального строку у встановленому процесуальним законом порядку та на виконання дискреційних повноважень щодо перевірки підстав його пропуску, до оцінки якої, в межах даного касаційного провадження Верховний Суд вдаватись не може.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» залишити без задоволення.
Постанову апеляційного суду Херсонської області від 01 лютого 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 В. С. Висоцька
 
  І. В. Литвиненко
 
  І. М. Фаловська