ПОСТАНОВА
Іменем України

03 жовтня 2019 року 

м. Київ
справа №826/18876/15
адміністративне провадження №К/9901/67022/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Берназюка Я.О., 

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк"
на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2018 (суддя Шейко Т.І.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2018 (колегія у складі суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В., Шурка О.І.)
у справі №826/18876/15 
за позовом ОСОБА_1 
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк" Грошової Світлани Василівни 
про визнання протиправним та скасування наказу.

І. РУХ СПРАВИ

1.          28.08.2015 ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" Пантіної Любові Олександрівни, в якому просив:
-          визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" Пантіної Любові Олександрівни, оформлене наказом №61 від 29.08.2014, в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу від 12.06.2014 №06/1281-2014 та банківського рахунку від 28.05.2014 №8307;
- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" Пантіну Любов Олександрівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3, виданий 2-м відділом ЧМВ УМВС України в Чернівецькій області 21.05.2003, ІПН НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1), як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Старокиївський банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
2.          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2018 позов задоволено.
3.          Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2018 апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Грошової Світлани Василівни задоволено частково та вирішено.
- рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2018 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни, оформлене наказом № 61 від 29.08.2014, в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу від 12.06.2014 № 06/1281-2014 та банківського рахунку від 28.05.2014 № 8307 - скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким дані позовні вимоги задовольнити частково;
- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у частині невключення до нього ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2);
- в іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2018 - залишити без змін.
4.          03.12.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Відповідача  на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2018 . У касаційній скарзі скаржник просив скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. 
5.          Ухвалою Верховного Суду від 17.12.2018 було відкрито провадження у справі. 10.01.2019 надійшов відзив від Відповідача . Відповідач заявляв клопотання про розгляд справи за участі сторін, однак ухвалою Верховного Суду від 23.09.2019 в задоволенні такого клопотання було відмовлено. 
6.          Також скаржник заявляв клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень, однак ухвалою Верховного Суду від 17.12.2018 в його задоволенні було відмовлено. Відзив від Позивача не надходив.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28.05.2014 між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_1 (надалі - клієнт) було укладено договір банківського рахунку № 8307, відповідно до якого банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_4.
8.          12.06.2014 між банком та позивачем укладено договір банківського вкладу №06/1281-2014 (надалі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого банк відкриває клієнту вкладний (строковий) рахунок НОМЕР_4 «Недільний» у доларах США, а клієнт вносить на цей рахунок грошові кошти у сумі 14 000, 00 доларів США (далі - вклад).
9.          Внесення грошових коштів через касу ПАТ «Старокиївський банк» підтверджується квитанцією № 67082 від 12.06.2014.
10.          За пунктом 1.2 вказаного договору дата внесення вкладу - 12.06.2014, дата повернення вкладу - 19.06.2014.
11.          Процентна ставка за вкладом складає 0,5 % річних (пункт 1.3 зазначеного договору).
12.          Пунктом 2.2 договору передбачено, що сплата нарахованих процентів за вкладом здійснюється щомісячно шляхом їх перерахування на поточний рахунок клієнта № НОМЕР_4 відкритий 28.05.2014 за договором банківського рахунку № 8307.
13.          17.06.2014 постановою Правління Національного банку України № 365 ПАТ «Старокиївський банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.
14.          На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17.06.2014 прийнято рішення № 50 «Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Старокиївський банк», яким вирішено, зокрема: розпочати з 18.06.2014 процедуру виведення ПАТ «Старокиївський банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації; тимчасову адміністрацію запровадити строком на три місяці з 18.06.2014 по 18.09.2014 включно; призначити уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну.
15.          19.06.2014 банк за згодою Клієнта закрив рахунок НОМЕР_4 та перерахував вклад за договором банківського вкладу № 06/1281-2014 від 12.06.2014 на поточний рахунок клієнта № НОМЕР_4, відкритий в ПАТ «Старокиївський банк» відповідно до договору банківського рахунку №8307 від 28 травня 2014 року. Також, на поточний рахунок клієнта № НОМЕР_4 були перераховані й відсотки за договором банківського вкладу № 06/1281-2014 в розмірі 1,15 доларів США.
16.          Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» від 24.06.2014 № 23 вирішено здійснити в ПАТ «Старокиївський банк» перевірку договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «Старокиївський банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають критеріям, передбаченим частиною 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
17.          Згідно виписки Банку від 11.09.2014 за період з 28.05.2014 по 11.09.2014 на рахунку НОМЕР_4 за договором № 8307 від 28.05.2014 вкладника ОСОБА_1 залишок на 11.09.2014 становить 14 001, 15 доларів США.
18.          Як стверджує позивач, починаючи з липня 2014 року він неодноразово звертався до працівників Банку для отримання інформації щодо повернення коштів, але офіційної інформації щодо строку повернення надано не було та в кінці вересня представниками ПАТ «Старокиївський банк» запропоновано звернутись до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
19.          11.09.2014 постановою Правління Національного банку України №563 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк».
20.          На виконання даної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» № 92 від 17.09.2014.
21.          Даним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» з 18.09.2014. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку призначено Пантіну Любов Олександрівну строком на один рік з 18.09.2014 по 18.09.2015 включно.
22.          17.10.2014 позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявою (вх. № 1857/09-01) про термінове повернення коштів з поточного рахунку НОМЕР_4 в ПАТ «Старокиївський банк», але відповіді не отримав.
23.          08.07.2015 позивач повторно звернувся до ПАТ «Старокиївський банк» з вимогою про повернення коштів за договором банківського рахунку №8307 від 28.05.2014 (вх. №4743/08-01), вимагаючи повернути в семиденний строк з моменту отримання даної вимоги ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 14 001,15 доларів США в повному обсязі за договором банківського рахунку № 8307 від 28.05.2014.
24.          24.07.2015, як зазначив позивач, представники банку в телефонній розмові надали інформацію про те, що уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіна Любов Олександрівна визнала нікчемними правочини, в тому числі договір банківського рахунку від 28.05.2014 № 8307 та договір банківського вкладу від 12.06.2014 № 06/1281-2014, операції з внесення грошових коштів по рахункам, відкритим на виконання вказаних договорів Банком.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

25.          Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, мотивував своє рішення тим, що в позивач є вкладником у розумінні чинного законодавства, а кошти на його рахунку - вкладом, що підлягає відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах встановленої законом суми гарантованого відшкодування, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.
26.          Уповноваженою особою не доведено, а колегією суддів з матеріалів справи не встановлено, що саме наслідком укладених договору між позивачем та ПАТ «Старокиївський банк» стало визнання банку неплатоспроможним. Неплатоспроможність банку не може бути наслідком прийняття та розміщення коштів від клієнтів банку.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

27.          У касаційній скарзі відповідач наголошує на відсутності протиправної дій чи бездіяльності Відповідача. Також зазначає, що договори банківського рахунку та банківського вкладу є нікчемними, у зв'язку із фіктивним зарахуванням коштів на рахунки позивачів внаслідок так званого "дроблення" вкладів іншого клієнта банку, а платежі проведені після закінчення операційного часу.
28.          Невключення позивача до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відбулося у зв'язку з відсутністю реального внесення позивачем готівкових коштів до каси, укладенням договорів банківського рахунку та банківського вкладу на малий строк та під низький відсоток річних, що є доказом наміру використати банківський рахунок для одержання відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, всі перелічені обставини підтверджують нікчемність правочинів.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

29.          Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити таке.
30.          Стосовно правомірності дій уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, колегія суддів зазначає наступне.
31.          Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).
32.          Частиною 1 ст. 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
33.          Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
34.          Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.
35.          За змістом ст. 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
36.          Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
37.          Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
38.          Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
39.          Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в   мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. 
40.          Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється ФГВФО відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.
41.          Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім'я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов'язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.
42.          Судами встановлено, що зарахування грошових коштів на вкладні рахунки, відкриті у Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський банк» здійснено до запровадження тимчасової адміністрації, тобто до 18.06.2014.
43.          Частина 2 ст. 38 Закону № 4452-VI (в редакції, чинній на дату укладення договорів банківського вкладу) визначає, що протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають одному з таких критеріїв:
1)          договори, за якими було або має бути здійснено відчуження (або передача в користування) майна банку на умовах, значно гірших за звичайні ринкові умови здійснення відповідних операцій;
2)          договори про здійснення кредитних операцій, які передбачають надання клієнту пільг і які банк не уклав би за звичайних ринкових умов;
3)          договори про здійснення кредитних операцій та інші господарські договори, що мають на меті штучне виведення активів банку внаслідок шахрайських дій та зловмисних намірів;
4)          договори, що передбачають платіж чи операцію з майном з метою надання пільг окремим кредиторам банку;
5)          договори (правочини) з пов'язаною особою банку, якщо така операція не відповідає вимогам законодавства України або загрожує інтересам вкладників і кредиторів банку;
6)          господарські операції, де оплата значно перевищує реальну вартість товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком.
44.          Відповідно до ч. 3 вказаної статті встановлено, що договори, зазначені в частині другій цієї статті, є нікчемними. Уповноважена особа Фонду зобов'язана вжити заходів для витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. У разі звернення до суду уповноваженої особи Фонду державне мито не сплачується.
45.          У ч. 4 ст. 38 Закону № 4452-VI, в редакції, чинній з 11.07.2014 визначено, що Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
46.          З аналізу вищенаведеного слідує, що Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки вчинених (укладених) банком правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов'язком встановити обставини, з якими закон пов'язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.
47.          При цьому колегія суддів зазначає, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення. Наслідки нікчемності правочину також настають   для сторін у силу вимог закону. При цьому, перелік передбачених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення ст. 228 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.
48.          Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15.
49.          Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до наказу від 29.08.2014 №61 відповідачем, з урахуванням рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2014 №182/14 та від 28.08.2014 №188/14, було визнано нікчемними правочини та транзакції згідно переліку, в тому числі і позивача.
50.          У надісланому на адресу позивача листі відповідачем повідомлено, що правочини, операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахункам, відкритим на виконання вказаних договорів, є нікчемними відповідно до вимог ч. 2 та 3 ст. 38 Закону №4452-VI та ст. 228 Цивільного кодексу України.
51.          Разом з тим, ні вищевказаний наказ, ні повідомлення про нікчемність правочину, надіслане позивачам, всупереч приписам чинного законодавства не містить посилань на конкретні підстави, визначені ст. 38 Закону №4452-VI, в редакції, чинній на час укладення договорів банківського вкладу, з якими відповідач пов'язує нікчемність правочину (договору) банківського вкладу позивача.
52.          При цьому судом касаційної інстанції також враховується і той факт, що спірний правочин було укладено до внесення змін до статті 38 Закону № 4452-VI, пункт другий якої (в редакції чинній до 11.07.2014) передбачав укладення договорів про здійснення кредитних операцій, які передбачають надання клієнту пільг і які банк не уклав би за звичайних ринкових умов. Слід зауважити, що договір банківського вкладу не відноситься до кредитних, а тому застосування до спірних правовідносин підстав нікчемності правочину, визначених наведеною правовою нормою є безпідставним.
53.          Таким чином, з огляду на особливу правову природу діяльності відповідача-2, обов'язковим є зазначення останнім конкретного пункту ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, перелік яких є вичерпним.
54.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до наданої квитанції зарахування коштів на вкладний депозитний рахунок позивача відбулось шляхом внесення готівки на депозитний рахунок і це відповідає приписам п. 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління НБУ від 12.11.2003 №492. Доказів іншого відповідачем не надано.
55.          Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач є вкладником у розумінні приписів ст. 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунку в ПАТ "Старокиївський банк" до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивачі підпадають під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону №4452-VI. При цьому відповідачем не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Старокиївський банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону №4452-VI.
56.          Отже, позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивачів, як вкладників банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов'язання уповноваженої особи Фонду для подання до Фонду додаткової інформації щодо позивача як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Старокиївський банк" за рахунок Фонду.
57.          Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а.
58.          Крім того, суд касаційної інстанції зазначає, що Фонд або його уповноважена особа, за загальним правилом, не може посилатися на неправомірні або оспорювані дії працівників банку під час оформлення договірних відносин з клієнтами та виконання такими працівниками умов цих договорів для обґрунтування наявності підстав для застосування положень ч. 3 ст. 38 Закону 4452-VI.
59.          В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у даній справі.
60.          Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.
61.          Такі неправомірні або оспорюванні дії повинні доводитися в порядку, зокрема, кримінального провадження, рішення в якому відповідно до ст. 78 КАС України є обов'язковими для адміністративних судів.
62.          Разом з тим, жодних вироків, якими б було встановлено наявність протиправних дій з боку позивача чи працівників банку під час укладення договорів банківського вкладу ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції відповідачем надано не було.
63.          Суд касаційної інстанції зауважує, що у випадку встановлення відповідним судовим рішенням у межах кримінального провадження обставин, які свідчать про нікчемність укладеного особою з банком правочину, Уповноважена особа не позбавлена права у відповідності до положень чинного законодавства подати до Фонду додаткову інформацію про зменшення кількості вкладників, а також застосувати наслідки нікчемності такого правочину.
64.          Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни, оформлене наказом № 61 від 29.08.2014, в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу від 12.06.2014 № 06/1281-2014 та банківського рахунку від 28.05.2014 № 8307, Суд зазначає таке.
65.          Згідно з ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов'язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.
66.          За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 Закону №4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.
67.          Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ "Старокиївський Банк" із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.
68.          Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №819/353/16.
69.          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених ст. 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
70.          За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни, оформлене наказом № 61 від 29.08.2014, в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу від 12.06.2014 № 06/1281-2014 та банківського рахунку від 28.05.2014 № 8307 із закриттям провадження у справі.
71.          Щодо стягнення судового збору зі скаржника, Суд зазначає таке.
72.          Оскільки відповідачем у цій справі є уповноважена особа, яка в силу приписів Закону № 4452-VI є працівником Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, то понесені витрати на сплату судового збору належить стягнути саме з Фонду як суб`єкта владних повноважень.
73.          Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.
74.          Згідно із частиною першою статті 47 БК України відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.
75.          Проте Фонд не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, який формується відповідно до Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22 грудня 2011 року № 1691 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України12 січня 2012 року за № 33/20346), тобто цей орган не отримує бюджетні асигнування.
76.          Згідно з приписами пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за № 1581/12/21893), оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. До цих витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.
77.          Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 29.05.2019 у справі № 826/9960/15.
78.          Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що понесені позивачем документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі підлягають відшкодуванню Фондом, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню. 
79.          Відповідно до вимог ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.  
80.          Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
81.          За подання позову Позивач сплатив судовий збір у розмірі  146,16 грн відповідно до квитанцій від 27.08.2015 та 11.09.2015.
82.          Враховуючи зазначене та у зв'язку із задоволенням однієї із заявлених двох позовних вимог, понесенні позивачем судові витрати на звернення до суду із позовом підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду пропорційно частині задоволених позовних вимог, що становить 73,08 грн. 

Керуючись ст. 341, 345, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" задовольнити частково.
2.          Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2018 у справі №826/18876/15 скасувати в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни, оформлене наказом № 61 від 29.08.2014, в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу від 12.06.2014 № 06/1281-2014 та банківського рахунку від 28.05.2014 № 8307. У цій частині провадження у справі закрити.
3.          Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2018 у справі №826/18876/15 в частині стягнення з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" Грошової Світлани Василівни (адреса: 01032, м. Київ, б-р Тараса Шевченка, 33-Б) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1) судові витрати у сумі 146,16 гр. скасувати, прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, код ЄДРПОУ 21708016) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 73,08 грн (сімдесят три гривні вісім копійок).
4.          В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2018 у справі №826/18876/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк