ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2019 року 
м. Київ
Справа №  914/1518/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.
розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Комунального підприємства ?Бродитеплоенерго? на ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.05.2019 (суддя Юркевич М. В.) і постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 (головуючий - Зварич О. В., судді Галушко Н. А., Дубник О. П.) у справі 
за скаргою Акціонерного товариства ?Національна акціонерна компанія ?Нафтогаз України?
на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області
у справі №914/1518/18
за позовом Акціонерного товариства ?Національна акціонерна компанія ?Нафтогаз України?
до Комунального підприємства ?Бродитеплоенерго?
за участі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області,
про стягнення 212241,42 грн.
Короткий зміст і підстави скарги 
1. 03.05.2019 Акціонерне товариство ?Національна акціонерна компанія ?Нафтогаз України? (далі - АТ "НАК ?Нафтогаз України?, Товариство, Стягувач) звернулося до Господарського суду Львівської області зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І. Є. (далі - державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Пушкар І. Є., ВДВС) у справі №914/1518/18 (далі - скарга), в якій просило: 1) визнати неправомірними дії державного виконавця щодо зупинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження при виконанні наказу Господарського суду Львівської області від 21.01.2019; 2)зобов`язати усунути порушення і відновити порушене право Стягувача; 3)скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 18.04.2019 в межах виконавчого провадження №58521309 (далі - ВП №58521309).
2. Скарга обґрунтовується тим, що оскільки заборгованість за поставлений Товариством у січні-березні 2015 року природний газ за договором купівлі-продажу природного газу від 24.11.2014 №2021/15-ТЕ-21 була частково (у розмірі 165650,55 грн) погашена Комунальним підприємством ?Бродитеплоенерго? (далі - КП ?Бродитеплоенерго?, Підприємство, Боржник) до 30.11.2016, тобто до набрання чинності Законом України від 03.11.2016 №1730-VІІІ "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон України №1730-VІІІ), то нараховані позивачем пеня, 3% річних та інфляційні втрати на борг у сумі 165650,55 грн підлягають списанню згідно з частиною 3 статті 7 Закону України №1730-VІІІ, тоді як залишок боргу у сумі 374831,64 грн сплачено відповідачем 20.12.2016, тобто вже після набрання чинності Законом України №1730-VІІІ (30.11.2016), у зв`язку з чим саме на примусове стягнення штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат, які не підпадають під дію зазначеного Закону та не підлягають списанню, Господарським судом Львівської області було видано наказ від 21.01.2019 у цій справі, отже, на думку Стягувача, у державного виконавця Пушкар І. Є. були відсутні підстави для зупинення вчинення виконавчих дій відповідно до пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження". 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.05.2019, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 07.10.2019, скаргу задоволено. Визнано неправомірними дії державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Пушкар І. Є. щодо зупинення вчинення виконавчих дій 18.04.2019 в межах ВП №58521309. Скасовано постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 18.04.2019 в межах ВП №58521309. Зобов`язано ВДВС вчинити всі передбачені Законом України "Про виконавче провадження" дії на виконання наказу Господарського суду Львівської області від 21.01.2019 у справі №914/1518/18.
4. Ухвала і постанова мотивовані посиланням на положення статті 343 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), статей 2, 18, 34, 35 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 7 Закону України №1730-VІІІ, з урахуванням яких суди дійшли висновку про те, що заборгованість за поставлений Товариством у січні-березні 2015 року природний газ, про примусове стягнення якої звернувся Стягувач, не підпадає під дію Закону України №1730, про що було зазначено у рішенні Господарського суду Львівської області від 12.12.2018 у справі №914/1518/19, а сам лише факт включення Боржника до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії (далі - Реєстр) не може бути достатньою підставою для зупинення вчинення виконавчих дій без з`ясування інших обставин справи. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду та постановою апеляційної інстанції, КП ?Бродитеплоенерго? звернулося з касаційною скаргою, в якій просить зазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати дії державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Пушкар І. Є. законними та правомірними, а постанову державного виконавця щодо зупинення вчинення виконавчих дій від 18.04.2019 в межах ВП №58521309 залишити без змін.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
6. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, а саме положень статей 236, 237, 238, 343 ГПК України, статей 5, 7 Закону України №1730 та статей 34, 35 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон України №1404-VІІІ), наголошуючи на тому, що: 1) суди помилково не врахували тих обставин, що заборгованість Підприємства за договором постачання природного газу від 24.11.2014 №2021/15-ТЕ-21 утворилася до 01.07.2016 та реструктуризована після цієї дати, так як газ було спожито Боржником у січні-березні 2015 року; 2) на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.09.2017 №237 КП ?Бродитеплоенерго? включено до Реєстру, що є обов`язковою та безумовною підставою для зупинення виконавцем вчинення виконавчих дій в силу прямих вказівок пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України №1404-VІІІ в редакції, чинній з 30.11.2016.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи 
7. Колегія суддів не бере до уваги поданий АТ "НАК ?Нафтогаз України? відзив від 15.11.2019 №14/5-762-19 на касаційну скаргу як такий, що всупереч вимог частини 2 статті 165 ГПК України не містить підпису адвоката І. Конопліцького, що підтверджується актом канцелярії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2019 №29.1-11/361.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
8. Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.12.2018 у справі №914/1518/18 позов Публічного акціонерного товариства ?Національна акціонерна компанія ?Нафтогаз України? (далі - ПАТ "НАК ?Нафтогаз України?) про стягнення з КП ?Бродитеплоенерго? пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань у загальній сумі 212241,42 грн задоволено частково. Стягнуто з КП "Бродитеплоенерго" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 71422,96 грн пені, 42333,14 грн інфляційних втрат, 3% річних у сумі 11595,55 грн та 1880,27 грн судового збору. В задоволенні решти позову відмовлено.
9. 21.01.2019 Господарський суд Львівської області видав наказ про примусове виконання зазначеного рішення.
10. 25.02.2019 АТ "НАК ?Нафтогаз України? подало наказ Господарського суду Львівської області від 21.01.2019 у справі №914/1518/18 до Бродівського РВДВС.
11. На підставі заяви та пред`явленого до виконання наказу Бродівським РВДВС було відкрито виконавче провадження №58521309.
12. 22.03.2019 Бродівським РВДВС винесено постанову про передачу виконавчого провадження №58521309 до ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області.
13. 27.03.2019 ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про приєднання ВП №58521309 до зведеного ВП №58302921.
14. В подальшому ВДВС в межах зведеного виконавчого провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 34 та статті 35 Закону України №1404-VІІІ винесено постанову ВП №58521309 від 18.04.2019 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 21.01.2019 №914/1518/18. 
Позиція Верховного Суду
15. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені у ній доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.
16. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).
17. Згідно з частиною 1 статті 326 ГПК судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
18. Відповідно до статті 339 та частини 1 статті 340 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
19. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України №1404-VІІІ.
Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України №1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
20. Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 34 Закону України №1404-VІІІ (в редакції, чинній з 30.11.2016) виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України №1730, з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).
21. Частиною 4 статті 34 Закону України №1404-VІІІ передбачено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини 1 цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.
22. Таким чином, пунктом 10 частини 1 статті 34 Закону України №1404-VІІІ врегульовано питання зупинення виконавчого провадження в залежності від того хто є стягувачем (Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії) та боржниками (підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), а частина 4 статті 34 Закону України №1404-VІІІ уточнює, в якій частині може бути зупинено виконавче провадження (за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016), за винятком заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.
23. Крім того згідно з абзацом 5 частини 1 статті 1 Закону України №1730-VІІІ заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
24. Відповідно до абзацу 9 частини 1 статті 1 Закону України №1730-VІІІ процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.
25. Отже, Закон України №1730-VІІІ врегульовує питання погашення заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а саме спожиті природний газ та електричну енергію.
26. Колегія суддів зазначає, що цілком достатніми умовами для зупинення виконавцем вчинення виконавчих дій на підставі пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України №1404-VІІІ законодавець визначає включення Боржника до Реєстру та стягнення з Підприємства заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016.
Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 02.05.2018 у справі №917/1353/16, від 11.04.2018 у справі №922/823/14 та від 10.04.2018 у справі №922/1556/14, проте судами попередніх інстанцій безпідставно не враховано, що у розумінні частини 3 статті 293 ГПК України вказані рішення суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
27. Відповідно до частини 1 та пунктів 2, 3 частини 3 статті 3 Закону України №1730-VІІІ для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. Рішення про виключення учасника процедури врегулювання заборгованості з реєстру приймається керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, або уповноваженою ним посадовою особою у десятиденний строк з дня надходження обґрунтованого звернення постачальника природного газу та/або електроенергії. Підприємство (організація) вважається виключеним з реєстру з наступного дня після прийняття центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, рішення про виключення такого підприємства з реєстру та внесення відповідного запису до реєстру.
28. Судами попередніх інстанцій встановлено, що державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Пушкар І. Є. під час винесення постанови ВП №58521309 від 18.04.2019 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 21.01.2019 №914/1518/18 керувався тим, що на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.09.2017 №237 КП ?Бродитеплоенерго? включено до Реєстру. 
29. Водночас з матеріалів справи не вбачається, судами не встановлено та Стягувачем не доведено виключення Підприємства з Реєстру на час винесення оскаржуваних ухвали та постанови.
30. Касаційна інстанція зауважує, що судами попередніх інстанцій помилково не застосовано до спірних правовідносин імперативну норму частини 6 статті 35 Закону України №1404-VІІІ, відповідно до якої у випадку, передбаченому пунктом 10 частини 1 статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі пункту 10 частини 1 статті 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з цих підстав не підлягає.
31. Зважаючи на те, що виконавче провадження у справі №914/1518/19 було зупинено державним виконавцем саме на підставі пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України №1404-VІІІ, тобто у зв`язку із включенням КП ?Бродитеплоенерго? до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону №1730-VІІІ, про що було винесено постанову від 18.04.2019, а доказів виключення Підприємства з Реєстру матеріали справи не містять та Стягувачем не надано, колегія суддів вважає помилковим покладений в основу оскаржуваних ухвали і постанови висновок судів про наявність підстав для задоволення скарги Товариства шляхом визнання неправомірними дій державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Пушкар І. Є. щодо зупинення вчинення виконавчих дій 18.04.2019 в межах ВП №58521309, скасування постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 18.04.2019 в межах ВП №58521309 та зобов`язання ВДВС вчинити всі передбачені Законом України №1404-VІІІ дії на виконання наказу Господарського суду Львівської області від 21.01.2019 у справі №914/1518/18.
32. Тим більше, що зазначений висновок судів суперечить імперативним положенням пункту 10 частини 1 і частині 4 статті 34 та частині 6 статті 35 Закону України №1404-VІІІ, оскільки ґрунтується передусім на вміщених у рішенні Господарського суду Львівської області від 12.12.2018 у справі №914/1518/18 оціночних судженнях (правовому висновку) про непоширення дії Закону України №1730-VІІІ на правовідносини нарахування штрафних санкцій на заборгованість, погашену після 30.11.2016, які (оціночні судження) у розумінні частини 4 статті 75 ГПК України не є фактами, що мають преюдиціальне значення при розгляді скарги на дії ВДВС.  
33. З огляду на викладене Верховний Суд погоджується з твердженнями скаржника про помилкове неврахування судами попередніх інстанцій тих обставин, що заборгованість Підприємства за договором постачання природного газу від 24.11.2014 №2021/15-ТЕ-21 утворилася до 01.07.2016 та реструктуризована після цієї дати, так як газ було спожито Боржником у січні-березні 2015 року, а на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.09.2017 №237 КП ?Бродитеплоенерго? включено до Реєстру, що є обов`язковою та безумовною підставою для зупинення виконавцем вчинення виконавчих дій в силу прямих вказівок пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України №1404-VІІІ в редакції, чинній з 30.11.2016.
34. Отже, оскаржувані ухвала та постанова є такими, що прийняті з порушеннями норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні скарги Стягувача на дії ВДВС.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
35. Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
36. Згідно з частиною 3 статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
37. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
38. У відповідності до частин 1, 2 статті 311 ГПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
39. Частиною 3 статті 343 ГПК України передбачено, що у разі якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
40. Колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог касаційної скарги в частині визнання дій державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Пушкар І. Є. законними та правомірними, а також в частині залишення без змін постанови державного виконавця щодо зупинення вчинення виконавчих дій від 18.04.2019 в межах ВП №58521309, оскільки стаття 343 ГПК України не передбачає можливості визнання законними та правомірними дій державного виконавця або залишення без змін постанови державного виконавця, яка є предметом оскарження, у разі ухвалення рішення про відмову в задоволенні скарги учасника справи на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.
41. У зв`язку з викладеним касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувані ухвалу і постанову - скасувати з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні скарги Стягувача на дії головного державного виконавця державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Пушкар І. Є. повністю.
Щодо судових витрат
42. З огляду на те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з прийняттям нового рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, передбаченими статтею 129 ГПК України, колегія суддів вбачає підстави для здійснення розподілу судових витрат скаржника у вигляді сплаченого ним судового збору у загальній сумі 5763 грн, понесених у зв`язку з переглядом справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій, шляхом покладання обов`язку відшкодування цих витрат на АТ "НАК ?Нафтогаз України?.
Ураховуючи наведене та керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Комунального підприємства ?Бродитеплоенерго? задовольнити частково. 
Ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.05.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 у справі №914/1518/18 скасувати.
Прийняти нове рішення про відмову в задоволенні скарги Акціонерного товариства ?Національна акціонерна компанія ?Нафтогаз України? на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І. Є.
Стягнути з Акціонерного товариства ?Національна акціонерна компанія ?Нафтогаз України? (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720) на користь Комунального підприємства ?Бродитеплоенерго? (80600, Львівська обл., Бродівський р-н, м. Броди, вул. Гончарська, 3А; ідентифікаційний код 05445639) 5763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) гривень витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг.
Наказ доручити видати Господарському суду Львівської області.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Головуючий                                                                                          Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                                    Т. Б. Дроботова

                                                                                                     К. М. Пільков