Постанова                                    
Іменем України                     
 
28 серпня 2019 року
м. Київ
 
справа № 761/12402/15-ц
провадження № 61-30830св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
позивач - Торгово-промислова палата України в особі віце-президента Гавриленка Миколи Дмитровича, 
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Українське незалежне інформаційне агентство новин»,
третя особа - ОСОБА_2 , 
третя особа - ОСОБА_3 , 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Торгово-промислової палати України на рішення апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2017 року у складі колегії суддів: Желепи О. В., Кравець В. А., Рубан С. М., 
 
ВСТАНОВИВ:

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2015 року ОСОБА_1 та Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) звернулися до суду з позовом до товариство з обмеженою відповідальністю «Українське незалежне інформаційне агентство новин» (далі - ТОВ «УНІАН») про спростування недостовірної інформації.
 
Позов мотивовано тим, що у рубриці «Економіка» на веб-сайті Інформаційного агентства «УНІАН» (далі - ІА «УНІАН») ІНФОРМАЦІЯ_1 була опублікована стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», у якій викладені неправдиві відомості, що не відповідають дійсності та принижують честь і ділову репутацію позивачів.
 
Ураховуючи викладене та уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 , ТПП України просили визнати недостовірною інформацію, поширену щодо ТПП України та ОСОБА_1 у статті, опублікованій ІНФОРМАЦІЯ_1 в рубриці «Економіка» на сайті ІА «УНІАН» «ІНФОРМАЦІЯ_2» «ОСОБА_3 зазначила, що є численні звернення підприємців про вимагання керівництвом ТПП непередбачених законом коштів за надання послуг. Також зафіксовано випадки видачі сумнівних сертифікатів про обставини форс-мажору офшорним фірмам», «Відомо, що стосовно діяльності ТПП України порушено справу Службою безпеки України. Йдуть суди щодо несплати податків. Однак президент ТПП України ОСОБА_1 уже рік ніяк не звітує перед контрольно-ревізійною комісією й не надає фактично ніяких фінансових документів» та видалити  вказану статтю із сайту відповідача.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року позов задоволено. Визнано недостовірною інформацію, поширену стосовно ТПП України  та ОСОБА_1 у статті, опублікованій в рубриці «Економіка» на сайті ІА «УНІАН», «ІНФОРМАЦІЯ_2» ІНФОРМАЦІЯ_1 та видалити її із сайту відповідача. Вирішено питання про судові витрати.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване доведеністю позовних вимог осіб, щодо яких відповідач розповсюдив недостовірну інформацію, яка принижує їх честь та ділову репутацію.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва 
від 24 лютого 2017 року визнано недостовірною інформацію, поширену щодо ТПП України та ОСОБА_1 у статтях, опублікованих в рубриці «Економіка» на сайті ІА «УНІАН», «ІНФОРМАЦІЯ_2» ІНФОРМАЦІЯ_1 « ОСОБА_3 зазначила, що є численні звернення підприємців про вимагання керівництвом ТПП непередбачених законом коштів за надання послуг. Також зафіксовано випадки видачі сумнівних сертифікатів про обставини форс-мажору офшорним фірмам», «Відомо, що стосовно діяльності ТПП України порушено справу Службою безпеки України. Йдуть суди щодо несплати податків. Однак президент ТПП України ОСОБА_1 уже рік ніяк не звітує перед контрольно-ревізійною комісією й не надає фактично ніяких фінансових документів» та видалити її із сайту відповідача.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Рішенням апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2017 рокуапеляційну скаргу   ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_5 , задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року скасовано, у задоволенні позову ТПП України та ОСОБА_1 відмовлено. 
Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що до участі у справі не залучено належного відповідача, а саме ОСОБА_3 , висловлювання якої позивачі просять визнати недостовірними.  Позивачам роз`яснено їх право на повторне звернення до суду з відповідними позовними вимогами до належного відповідача.
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У червні 2017 року ТПП України звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, поданою адвокатом Войновою Т. М., у якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, заявник просить рішення апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2017 року скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції, що було помилково скасоване.
 
Касаційна скарга ТПП України мотивована тим, що висновок суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову через незалучення ОСОБА_3 до участі у справі в якості відповідача (співвідповідача) є помилковим, оскільки позивачами заявлено вимоги до належного відповідача, й такий висновок суду призвів до порушення прав позивача на судовий захист порушених прав, свобод та інтересів, закріплених у статтях 3, 11 ЦПК України, статтях 15, 16 ЦК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, в той час як суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов обґрунтованого висновку про порушення немайнових прав позивачів.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу
 
21 вересня 2017 року представником ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , подано заперечення на касаційну скаргу ТПП України. 
 
У поданих запереченнях представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , просить касаційну скаргу ТПП України відхилити, рішення апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2017 року  залишити без змін, посилаючись на те, що оскаржуване рішення апеляційного суду є правомірним, таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального і процесуального права.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано цивільну справу 
№ 761/12402/15-ц із Шевченківського районного суду м. Києва. 
 
Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
25 травня 2018 року справу № 761/12402/15-ц передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня 2019 року справу № 761/12402/15-ц призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2016 року справу за позовом ОСОБА_1 та ТПП України в особі віце-президента ОСОБА_6 до ТОВ «Українське незалежне інформаційне агентство новин», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про спростування недостовірної інформації призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із 
п`яти суддів
 
Фактичні обставини справи
Суди установили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у рубриці «Економіка» на веб-сайті ІА «УНІАН» о 18 годині 15 хвилин опубліковано статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2».
У вказаній статті, з посиланням на спеціальний брифінг щодо діяльності ТПП України за участі деяких народних депутатів, йдеться в абзацах другому та третьому статті у формі цитати про таке: « ОСОБА_3 зазначила, що є чисельні звернення підприємців про вимагання керівництвом ТПП України непередбачених законом коштів за надання послуг. Також зафіксовано випадки видачі сумнівних сертифікатів про обставини форс-мажору офшорними фірмами». «Відомо, що стосовно діяльності ТПП України порушено справу Службою безпеки України. Йдуть суди щодо несплати податків. Однак президент ТПП України ОСОБА_1 уже рік ніяк не звітує перед контрольно-ревізійною комісією й не надає фактично ніяких фінансових документів».
Автором цього висловлювання є ОСОБА_3 
ОСОБА_1 та ТПП України просили визнати недостовірною інформацію, поширену щодо ТПП України та ОСОБА_1 у вказаній вище статті.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до положень частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Разом з тим, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, серед інших питань, перш за все, суд з`ясовує, чи підлягає заява розгляду за правилами цивільного судочинства. Критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи іншого виду судочинства, як правило, є суб`єктивний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.
 
Згідно зі статтею 1 ЦПК України, у редакції на час ухвалення оскаржуваних рішень, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Відповідно до статті 15 ЦПК України, у редакції на час ухвалення оскаржуваних рішень, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. 
 
За змістом статті 1 ГПК України, у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних рішень, право на звернення до господарського суду для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності.
 
Перелік справ, підвідомчих господарському суду, наведений у статті 12 ГПК України, у редакції на час ухвалення оскаржуваних рішень.
 
Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначені у статті 20 ГПК України, у редакції з 15 грудня 2017 року, згідно з пунктом 
15 частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах між суб`єктами господарювання.
 
Як роз`яснено у пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України 
від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України (2004 року) у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 750/2052/16-ц (провадження № 14-641цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що 
«з урахуванням положень статті 15 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій та статей 1, 12 ГПК, з огляду на те, що характер спірних правовідносин є цивільно-правовим (незалежно від суб`єктного складу), то всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб`єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються в порядку господарського судочинства.
 
Відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, зокрема під час прес-конференції щодо діяльності окремої виробничої установи (її результатів) в якій вона працює, є саме ця юридична особа. Ураховуючи, що розгляд справи може вплинути на права та обов`язки цієї фізичної особи, остання може бути залучена до участі у справі як третя особа. У разі поширення такої інформації посадовою чи службовою особою, для визначення належного відповідача судам необхідно з`ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов`язків, то належним відповідачем є саме вона. Згідно з частинами другою та третьою статті 21 ГПК України позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, а відповідачами - юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред`явлено позовну вимогу».
 
Таким чином у справі, що переглядається, висновок судів першої й апеляційної інстанцій про те, що спір між ТПП України та ТОВ «УНІАН» про спростування недостовірної інформації може бути розглянуто за правилами цивільного судочинства, є помилковим, і такі вимоги повинні розглядатися в порядку господарського судочинства.
 
Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
При цьому суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 256 ЦПК України).
 
Відповідно до частини другої статті 414 порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.
 
Частиною третьою статті 400 ЦПК України визначено, що суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
 
За таких обставин, ухвалені у справі рішення судів першої й апеляційної інстанцій, незалежно від вимог касаційної скарги, підлягають скасуванню в частині позовних вимог ТПП України до ТОВ «УНІАН» про спростування недостовірної інформації із закриттям провадження у справі в цій частині.
 
Відповідно до вимог статей  94, 277 ЦК України, частини четвертої статті        32 Конституції України кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.
 
Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.
 
Під поширенням інформації слід розуміти опублікування її у пресі, передавання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. 
 
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). 
 
Згідно з частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
 
Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або  право на відповідь (стаття 277 ЦК України), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК України) тощо. 
 
Вбачається, що відповідачами у справі про спростування недостовірної інформації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа є належним відповідачем. 
 
Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації у мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. 
 
Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. 
 
Апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку та відмовляючи в позові, дійшов правильного висновку, що розгляд справи неможливий без участі автора частини твору у формі цитат - ОСОБА_3 , думку якої, висловлену на брифингу, було процитовано у статті, опублікованій ТОВ «УНІАН», а відтак суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ТПП України та ОСОБА_1 , не визначився з характером спірних правовідносин, не з`ясував кола осіб, які мали бути залучені до участі у справі, унаслідок чого ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування й відмови у задоволенні позову, оскільки суд апеляційної інстанції, згідно з вимогами чинного законодавства, позбавлений можливості на стадії апеляційного розгляду залучати до участі у справі осіб, які не приймали участі у справі в суді першої інстанції, та передавати справу на новий розгляд до суду першої інстанції для виправлення допущених судом першої інстанції помилок.
 
Отже, рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Уніан»  підлягає залишенню без змін.
 
Керуючись статтями 255 402, 409, 410, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Торгово-промислової палати України задовольнить частково.
 
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2017 року у справі 
№ 761/12402/15-ц в частині вимог Торгово-промислової палати України до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське незалежне інформаційне агентство новин» про спростування недостовірної інформації скасувати, провадження у справі у вказаній частині закрити. 
 
Повідомити Торгово-промислову палату України, що розгляд справи в частині позовних вимог Торгово-промислової палати України до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське незалежне інформаційне агентство новин» про спростування недостовірної інформації віднесено до юрисдикції господарського суду.
 
У частині позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське незалежне інформаційне агентство новин» про спростування недостовірної інформації рішення апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий    Судді: | М. Є. Червинська   С. Ю. Бурлаков   А. Ю. Зайцев   Є. В. Коротенко
| В. М. Коротун