Постанова
Іменем України 
17 жовтня 2019 року
м. Київ
Справа № 663/1087/18
Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/819/84/19
Провадження № 51 – 1932 км 19
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
за участю: 
секретаря судового засідання                           ОСОБА_4 , 
прокурора                                                                ОСОБА_5 , 
 
розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017230230001393 від 16 серпня 2017 року, щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ново-Олександрівськ Южно-Сахалінського району Сахалінської області Російської Федерації, громадянина України, проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ст. 286 ч. 1 КК України,
за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, – ОСОБА_7 на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2018 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15 січня 2019 року щодо ОСОБА_6 .
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 286 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить               3400 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 30 000 гривень на відшкодування моральної шкоди та на користь держави 1780 гривень 56 копійок процесуальних витрат за проведення судових експертиз.  
Знято арешт з автомобіля марки «Деу Ланос» держаний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 . 
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він 16 серпня 
2017 року приблизно об 11 годині 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Деу Ланос» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по 
вул. Балтазарівській в м. Скадовську Херсонської області, на перехресті з 
вул. Гагаріна, порушив вимоги пунктів 2.3.б), 12.3 Правил дорожнього руху України,  проявив неуважність до дорожньої обстановки, своєчасно не виявив пішохода на пішохідному переході, не вжив негайних заходів до зменшення швидкості руху та допустив наїзд на малолітню ОСОБА_10 , яка переходила дорогу по пішохідному переходу. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.     
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 15 січня 2019 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишено без зміни, а апеляційну скаргу прокурора – без задоволення.  
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Указує на те, що ОСОБА_6 сплатив штраф 17 жовтня 
2018 року о 09 годині 56 хвилин, а вирок було проголошено 17 жовтня 2018 року в період часу з 16 години 35 хвилин по 16 годину 46 хвилин, а тому вважає, що мало місце порушення таємниці наради суддів, оскільки винній особі було розголошено вид і розмір покарання. Зазначає, що суд апеляційної інстанції не розглянув доводів про таке порушення, викладених у змінах до апеляційної скарги прокурора, безпідставно зазначивши про те, що такі зміни тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого. 
Заперечень на касаційну скаргу прокурора від учасників судового провадження не надходило.         
Позиції учасників судового провадження 
Прокурор у судовому засіданні вважала касаційну скаргу обґрунтованою і просила її задовольнити.
Мотиви Суду
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.    
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, кваліфікація вчиненого за ст. 286 ч. 1 КК України, а також призначене покарання в касаційній скарзі не оспорюються.
Доводи касаційної скарги прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів вважає необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 367 КПК України під час ухвалення вироку ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який здійснює судовий розгляд. Суд вправі перервати нараду лише для відпочинку з настанням нічного часу. Під час перерви судді не можуть спілкуватись з особами, які брали участь у кримінальному провадженні. Судді не мають права розголошувати хід обговорення та ухвалення вироку в нарадчій кімнаті. 
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 16 жовтня 2018 року після виступу сторін у судових дебатах та останнього слова обвинуваченого 
ОСОБА_6 , суд негайно вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Згідно з аудіозаписом цього судового засідання, який міститься на технічному носії фіксації кримінального провадження в суді першої інстанції, прокурор висловив думку щодо призначення ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі                                       200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керувати транспортними засобами та стягнення з ОСОБА_6 на користь держави 
1780 гривень 56 копійок процесуальних витрат за проведення судових експертиз, з чим погодився обвинувачений ОСОБА_6         
17 жовтня 2018 року в період часу з 16 години 35 хвилин по 16 годину 46 хвилин після виходу з нарадчої кімнати судом проголошено вирок. 
Згідно з квитанціями №№ 12, 13 від 17 жовтня 2018 року ОСОБА_6 здійснив відповідно о 09 годині 55 хвилин оплату 1780 гривень 56 копійок з призначенням платежу «за експертизу» та о 09 годині 56 хвилин оплату 3400 гривень з призначенням платежу «штраф».
Прокурором у касаційній скарзі не наведено та за матеріалами кримінального провадження не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про дійсне порушення таємниці наради суддів, у тому числі, про спілкування судді з учасниками кримінального провадження під час перебування в нарадчій кімнаті. Факт сплати штрафу ОСОБА_6 до проголошення вироку не підтверджує такого порушення і не може бути визнано істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в розумінні ст. 412 КПК України, оскільки воно не перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.       
Суд апеляційної інстанції, переглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_11 , у якій порушувалось питання про зміну вироку місцевого суду щодо ОСОБА_6 та звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році», належним чином перевірив доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, мотивував своє рішення та зазначив підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Інші доводи касаційної скарги про порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону не заслуговують на увагу, оскільки вони, враховуючи наявні в матеріалах дані та обставини, не впливають на законність і обґрунтованість прийнятих судових рішень.
Покарання, призначене ОСОБА_6 , за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, воно відповідає вимогам ст. 65 КК України. 
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судових рішень, також не виявлено.
Враховуючи зазначене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги прокурора, скасування судових рішень щодо ОСОБА_6 і призначення нового розгляду у суді першої інстанції не знаходить.
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, Суд
ухвалив:
Вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2018 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15 січня 2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, – 
ОСОБА_7 – без задоволення.  
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                           ОСОБА_3