ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 жовтня 2019року
м. Київ
 
Справа № 381/4931/16-ц
Провадження № 14-478цс19
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Ткачука О.С.,
суддів Антонюк Н.О., Анцупової Т.О., Власова Ю.Л., Гриціва М.І., Данішевської В.І., Єленіної Ж.М., Князєва В.С., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Пророка В.В., Рогач Л.І., Ситнік О.М., Уркевича В.Ю. 
розглянула у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення ради, визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з цільовим призначенням для комерційної діяльності на новий строк, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року, постановлену у складі суддів Березовенко Р.В., Волохова Л.А., Журби С.О. 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст та обгрунтування позовних вимог
1. У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фастівської міської ради, в якому (з урахуванням змін) просив визнати незаконним та скасувати рішення Фастівської міської ради від 06 жовтня 2016 року про внесення змін до рішення Фастівської міської ради від 03 березня 2016 року «Про припинення права користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 », а також позивач просив визнати договір оренди від 01 березня 2011 року земельної ділянки площею 0,1470 га з цільовим призначенням для комерційної діяльності, яка розташована по АДРЕСА_1 , укладеним на новий строк на умовах визначених у цьому договорі. 
2. Позов мотивовано тим, що позивач є власником магазину по  АДРЕСА_1 згідно з договором купівлі-продажу об`єкта державної власності групи "А" біля магазину "Універсам" від 17 вересня 2004 року. 
3. Магазин розміщений на земельній ділянці площею 0,1470 га, яка перебуває у користуванні ФОП ОСОБА_1  на підставі договору оренди землі від 01 березня 2011 року, який був укладений між Фастівською міською радою та ФОП  ОСОБА_1 . 
4. ФОП ОСОБА_1  звернуся до Фастівської міської ради з заявою від 20 жовтня 2015 року про продовження договору оренди зазначеної земельної ділянки, але отримав негативні відповіді, в тому числі від 24 грудня 2015 року про те, що вказане питання було розглядом на засіданні ради, однак рішення не було прийнято, в зв`язку з недостатньою кількістю голосів. 
5. 04 січня 2016 року, а потім 16 лютого 2016 року ФОП ОСОБА_1  звертався з аналогічними зверненнями щодо продовження договору оренди і отримав відповідь, що Фастівською міською радою прийнято рішення про припинення його права користування спірною земельною ділянкою. В подальшому до даного рішення внесено зміни щодо припинення права користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 . 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
6. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2017 року позов  ОСОБА_1 задоволено. Судом першої інстанції вказані позовні вимоги визнано обґрунтованими та доведеними, оскільки на думку суду, позивач мав право на відповідне продовження дії спірного договору оренди відповідно до вимог законодавства.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
7. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року вказане рішення   суду  першої  інстанції  скасовано.  Провадження  у  справі  за   позовом    ОСОБА_1   до   Фастівської   міської   ради   закрито   на   підставі   п. 1 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України. 
8. Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що спір між ФОП  ОСОБА_1 та Фастівською міською радою виник із земельних відносин, носить приватно-правовий характер, проте підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
9. У липні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася зі скаргою, у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити рішення суду першої інстанції в силі, посилаючись на те, що ні по суб`єктному складу сторін в даній справі, ні з урахуванням предмету спору, вказана справа не відноситься до компетенції господарського суду. Критерієм відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є наявність у них спору про право цивільне, та суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є фізична особа). Тому, на думку заявника, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Рух справи у суді касаційної інстанції
10. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувані матеріали цивільної справи із суду першої інстанції. 
11. Підпунктом 4 п. 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, тут і далі у чинній редакції, якщо не зазначено інше), Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України, тут і далі у чинній редакції, якщо не зазначено інше), Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
12. У червні 2018 року матеріали цивільної справи передані до Верховного Суду.
13. Відповідно до ч. 6 ст. 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.
14. 21 серпня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду відповідно до ч. 6 ст. 403 ЦПК України передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
15. 12 червня 2019 року Велика Палата Верховного Суду прийняла зазначену справу до провадження та призначила до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами (у письмовому провадженні).
Позиція Верховного Суду
16. Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та матеріали справи, Велика Палата Верховного Суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
17. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
18. Згідно із ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. 
19. За вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
20. Частиною 1 ст. 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
21. Відповідно до ст. 1, 3, 15 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання позову) завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
22. Згідно із ч. 2 ст. 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування й органи державної влади.
23. Згідно із ст. 12 ЗК України до повноважень, зокрема, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
24. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне. По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
25. Так, ст. 1 ГПК України (у редакції, чинній на час подання позову)  передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
26. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 12 ГПК України (у редакції, чинній на час подання позову) господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.
27. Разом з тим, суди установили, що позивач є власником магазину по  АДРЕСА_1 , який розміщений на земельній ділянці площею 0,1470 га, яка перебувала у користуванні позивача на підставі договору оренди землі від 01 березня 2011 року, укладеному між ФОП  ОСОБА_1  та Фастівською міською радою, який зареєстрований у відділі Держкомзему у м. Фастові 01 березня 2011 року. Строк дії вказаного договору оренди, згідно з його умовами встановлений до 13 грудня 2015 року.
28. ФОП ОСОБА_1  звернуся до відповідача зі зверненням від 20 жовтня 2015 року про продовження договору оренди зазначеної земельної ділянки, але отримав відповідь від 24 грудня 2015 року про те, що вказане питання було предметом розгляду у порядку денному засідання Фастівської міської ради 16 грудня 2015 року, однак відповідний проект рішення не набрав необхідної кількості голосів. 
29. 04 січня 2016 року та 16 лютого 2016 року ФОП ОСОБА_1  звертався з аналогічними зверненнями до відповідача щодо продовження договору оренди, проте отримав відповідь від 09 березня 2016 року, що Фастівською міською радою прийнято рішення від 03 березня 2016 року «Про припинення права користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 » (з урахуванням змін від 06 жовтня 2016 року). 
30. Отже, ОСОБА_1  є суб`єктом підприємницької діяльності, при цьому відсутні дані, що останній використовував не за призначенням спірну земельну ділянку, надану йому саме для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.
31. Крім того, із самого змісту вказаного позову, в тому числі, з позовних вимог вбачається, що сам позивач зазначає ту обставину, що вказана спірна земельна ділянку була надана йому саме як фізичній особі - підприємцю з цільовим призначенням - для комерційної діяльності, при цьому, із зазначенням саме цього цільового призначення позивач просить визнати укладеним вказаний договір оренди на новий строк. При цьому, такі обставини будь-якими доказами не спростовані та не суперечать всім дослідженим судами доказам, в  тому числі змісту вищевказаного договору оренди.
32. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
33. Таким чином, правовідносини з користування земельною ділянкою виникли між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та Фастівською міською радою з приводу здійснення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності на земельній ділянці, яка належить Фастівській міській раді.
34. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання позову)суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
35. За таких обставин Велика Палата Верховного Суду вважає, що суд першої інстанції помилково розглянув цей спір у порядку цивільного судочинства, а оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції є законною та обґрунтованою.
36. Пунктом 15 ч. 1 ст. 20 ГПК України регламентовано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.
37. Під господарською діяльністю потрібно розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна діяльність) (ч. 1, ч. 2 ст. 3 Господарського кодексу України).
38. З урахуванням наведених норм матеріального і процесуального права правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими, оскільки існує спір між відповідачем та позивачем як суб`єктом господарювання і цей спір пов`язаний зі здійсненням останнім підприємницької діяльності на спірній земельній ділянці.
39. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 686/19389/17 (провадження № 14-42цс19). 
40. Відповідно до ч. 1 ст. 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
41. З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що належить залишити без змін ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року. 
Щодо судових витрат
42. Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно  змінює  розподіл  судових витрат.
43. Підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. 402-404, 409, 410, 416 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Ничик Аліною Валеріївною, залишити без задоволення.
2. Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року залишити без змін.
3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
 
Суддя-доповідач                                                                             О.С. Ткачук
Судді:                            Н.О. Антонюк                                   Л.М. Лобойко
Т.О. Анцупова                                  Н.П. Лященко
Ю.Л. Власов                                              В.В. Пророк
М.І. Гриців                                       Л.І. Рогач
В.І. Данішевська                                      О.М. Ситнік
Ж.М. Єленіна                                   В.Ю. Уркевич     
                                      В.С. Князєв