ПОСТАНОВА
Іменем України

25 вересня 2019 року 
Київ
справа №242/3533/16-а
адміністративне провадження №К/9901/44810/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Стрелець Т.Г., 
розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 242/3533/16-а
за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову  Селидівського міського суду Донецької області, прийняту 18 жовтня 2016 року у складі судді Моцного О.С. та ухвалу  Донецького апеляційного адміністративного суду, прийняту 04 квітня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого Гайдара А.В., суддів Василенко Л.А.,     Ханової Р.Ф.,
в с т а н о в и в :
До Селидівського міського суду Донецької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області (далі - УПФУ), в якому позивач просив:
1. Визнати протиправною бездіяльність УПФУ щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 часу, протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади, з 08 травня 2009 року по 19 жовтня 2015 року, на підставі статті 7 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» .
2.  Визнати протиправними дії  УПФУ  з перерахунку пенсії позивача з 01 квітня 2016 року виходячи зі страхового стажу 33 роки 3 місяці 23 дні і не зарахування до страхового стажу часу, протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади.
3. Зобов`язати УПФУ зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 час, протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади, з 08 травня 2009 року по 19 жовтня 2015 року, на підставі статті 7 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».
4. Зобов`язати УПФУ провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з моменту її призначення, тобто з 11 лютого 2011 року, виходячи з наявного страхового стажу із зарахуванням до нього часу, протягом якого позивач не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади, з 08 травня 2009 року по 10 лютого 2011 року.
5. Зобов`язати УПФУ провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з моменту звільнення з роботи, тобто з 21 жовтня 2016 року, виходячи зі страхового стажу наявного на час звільнення із зарахуванням до нього часу, протягом якого позивач не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади, з 08 травня 2009 року по 19 жовтня 2015 року і часу роботи після допуску до роботи з 19 жовтня 2015 року по 21 жовтня 2016 року.
Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року, вирішено: адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії Управління пенсійного Фонду України в м. Селидове щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 часу, протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади з 01 червня 2009 року по 19 жовтня 2015 року, на підставі статті 7 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».
Визнати неправомірними дії Управління пенсійного Фонду України в м. Селидове з перерахунку пенсії позивача з 01 квітня 2016 року виходячи зі страхового стажу 33 роки 3 місяці 23 дні і не зарахування до страхового часу, протягом якого позивач не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади.
Зобов`язати Управління пенсійного Фонду України в м. Селидове зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 час, протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади з 01 червня 2009 року по 19 жовтня 2015 року на підставі статті 7 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».
Зобов`язати Управління пенсійного Фонду України в м. Селидове провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з моменту її первісного призначення, - з 11 лютого 2011 року, виходячи з наявного страхового стажу із зарахуванням до нього часу, протягом якого позивач не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади, з 01 червня 2009 року по 10 лютого 2011 року, що передує даті призначення пенсії.
Зобов`язати Управління пенсійного Фонду України в м. Селидове провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з моменту звільнення з роботи, - з 21 жовтня 2016 року, виходячи із страхового стажу позивача наявного на час звільнення із зарахуванням до нього часу, протягом якого позивач не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади після призначення пенсії, з 11 лютого 2011 року по 19 жовтня 2015 року і часу фактичної роботи з 19 жовтня 2015 року по 21 жовтня 2015 року.
Зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області подати звіт про виконання постанови в частині зобов`язання Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 час, протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади та провести перерахунок його пенсії з моменту її первісного призначення і з моменту звільнення позивача,  протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.
Стягнути на користь ОСОБА_1 з Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області за рахунок бюджетних асигнувань документально підтверджені судові витрати в розмірі в сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 21 коп.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області. Йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах згідно з заявою від 14 лютого 2011 року з 11 лютого 2011 року з урахуванням страхового стажу 33 роки 1 місяць 23 дня, обчисленого по 31 травня 2009 року, в тому числі стаж за статтею 14-2 підземні роботи - 1 місяць 18 днів, за статтею 14-2 шахтарі - 8 років 10 місяців 10 днів, що встановлено на підставі повідомлення від 22 квітня 2011 року № 632 і не оспорюється сторонами по справі.
08 травня 2009 року у зв`язку з порушенням старшим прокурором відділу прокуратури Донецької області кримінальної справи № 180-471 за частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу та відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, статті 147 Кримінального процесуального кодексу України, в.о. голови ДПА України видав наказ № 630-о, яким ОСОБА_1 відсторонено від посади начальника Красноармійської ОДПІ у Донецькій області з 08 травня 2009 року. 
05 грудня 2011 року головою ДПС виданий наказ № 492-о «Про припинення державної служби» у зв`язку з засудженням позивача на підставі вироку Красноармійського міськрайонного суду від 15 квітня 2011 року у справі № 1-221/2011.
У подальшому ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2012 року, постановленою у справі № 5-2972км-12, вирок Красноармійського міськрайонного суду від 15 квітня 2011 року та ухвала апеляційного суду Донецької області від 08 листопада 2011 року були скасовані з направленням справи на новий судовий розгляд.
Під час нового розгляду справи 16 січня 2013 року Красноармійським міськрайонним судом винесено постанову, якою кримінальну справу повернуто для проведення додаткового розслідування.
03 травня 2015 року старший слідчий СВ Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області майор міліції Савенко В.С., розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР від 21 березня 2013 року № 12013050410000585 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 364 КК України, виніс постанову від 03 травня 2015 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, якою також скасовані процесуальні рішення про відсторонення ОСОБА_1 від посади начальника Красноармійської ОДПІ.
23 вересня 2015 року Донецьким окружним адміністративним судом ухвалено постанову в адміністративній справі № 805/3311/15-а за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Красноармійської ОДПІ, якою постановлено поновити позивача з 21 червня 2012 року на державній службі на посаді начальника Красноармійської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Донецькій області.
Наказом Міндоходів України від 15 жовтня 2015 року № 973-о, виданим на виконання постанови суду від 23 вересня 2015 року, ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Красноармійської ОДПІ з 21 червня 2012 року. Дану обставину встановлено на підставі трудової книжки позивача, до якої внесено відповідний запис за № 47.
Фактичне поновлення позивача на посаді начальника Красноармійської ОДПІ відбулось 19 жовтня 2015 року, на підтвердження чого свідчать обставини, встановлені судовим рішенням від 25 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року в адміністративній справі № 805/989/16-а про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на посаді, які не належать доказуванню при розгляді даної справи згідно з частиною першою статті 72 КАС України.
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року у справі № 805/3311/15-а постанова Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року була скасована та прийнята нова постанова. Постановою суду апеляційної інстанції позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: ДФС України зобов`язано визнати недійсним запис № 46 у трудовій книжці ОСОБА_1 про припинення державної служби за частиною 2 статті 30 ЗУ «Про державну службу», ОСОБА_1 поновлено на державній службі на посаді начальника Красноармійської ОДПІ з 05 грудня 2011 року, на користь позивача стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.
На виконання зазначеної постанови, 21 березня 2016 року податковим органом до трудової книжки позивача внесено відповідний запис № 49 про поновлення його на посаді з 05 грудня 2016 року, тобто позивача поновлено на посаді з моменту незаконного звільнення, що встановлено постановою від 03 лютого 2016 під час апеляційного перегляду справи № 805/3311/15-а.
До того ж, до трудової книжки позивача внесено запис № 50 про недійсність запису за № 46 щодо припинення позивачу державної служби з 05 грудня 2011 року, у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.
Відповідно до наказу Міністерства доходів і зборів України від 21 жовтня 2015 року № 977-о «Про звільнення ОСОБА_1 », позивача звільнено з займаної посади за угодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України, про що в трудовій книжці зроблено запис № 48.
На підставі наказу Красноармійської ОДПІ від 24 березня 2016 року № 76-о зараховано ОСОБА_1 до стажу державної служби час роботи з 05 грудня 2011 року по 23 вересня 2015 року та з 19 жовтня 2015 року по 21 жовтня 2015 року.
Зі змісту протоколу від 25 липня 2016 року № 20 вбачається, що уповноважена комісія Красноармійської ОДПІ врахувала ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року та постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2016 року у справі № 805/989/16-а і вирішила зарахувати час вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням до стажу державної служби ОСОБА_1 з 24 вересня 2015 року по 18 жовтня 2015 року включно і обчислювати стаж, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років з 20 березня 2003 року.
05 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ з заявою про перерахунок пенсії на підставі статті 7 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За результатами розгляду заяви від 05 квітня 2016 року повідомленням № 573 від 12 квітня 2016 року УПФУ повідомило позивача про перерахунок пенсії з 01 квітня 2016 року з врахуванням страхового стажу 33 роки 3 місяці 23 дні.
Також судами встановлено факт не зарахування відповідачем до страхового стажу позивача часу з 01 червня 2009 року, протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, висновки якого підтримав апеляційний суд, виходив з того, що станом на час призначення позивачеві пенсії на пільгових умовах - 11 лютого 2011 року, його страховий стаж був обчислений УПФУ по травень 2009 року без зарахування часу, протягом якого ОСОБА_1 не працював у зв`язку з незаконним відстороненням, а тому пенсійні права позивача порушено.
У поданій касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій у справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові.
Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, враховуючи межі касаційного перегляду, визначені  статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.
Відповідно до пункту 2 статті 2 Закону № 266/94-ВР право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.
Статтею 6 Закону № 266/94-ВР визначено, що громадянин, звільнений з роботи (посади) у зв`язку з незаконним засудженням або відсторонений від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, має бути поновлений на колишній роботі (посаді).
У відповідності до статті 7 цього Закону час, протягом якого громадянин не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від роботи (посади), зараховується як до загального трудового стажу, так і до стажу роботи за спеціальністю, стажу державної служби, безперервного стажу.
Трудовий стаж робітників і службовців, а також стаж роботи осіб, які працювали на підставі членства (в кооперативі, колгоспі тощо), обчислений із зарахуванням періодів, зазначених у частині першій цієї статті, враховується при наданні робітникам, службовцям і зазначеним особам різних пільг і переваг, в тому числі при призначенні пенсій і допомоги по державному соціальному страхуванню. Робітникам і службовцям цей стаж враховується також при призначенні пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, при встановленні розмірів місячних ставок (посадових окладів) залежно від тривалості роботи за спеціальністю, а також при виплаті разової винагороди або відсоткових надбавок за вислугу років.
Отже, правильним є висновок судів попередніх інстанцій відносно того, що зазанчена норма в імперативній формі встановлює обов`язок зарахувати час, протягом якого особа не працювала у зв`язку з незаконним відстороненням від посади до загального трудового стажу, до стажу роботи за спеціальністю, стажу державної служби, безперервного стажу, цей стаж враховується також при призначенні пенсії на пільгових умовах.
Аналогічні вимоги зазначені у пунктах 19, 20 Положення про застосування зазначеного Закону, затвердженого наказом № 6/5/3/41.
Як наслідок, як до загального трудового стажу так і до стажу роботи за спеціальністю, стажу державної служби, безперервного стажу ОСОБА_1 підлягає зарахуванню час, протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від роботи (посади).
Про незаконність відсторонення позивача від роботи (посади) свідчить те, що підстава такого відсторонення ( згодом відпала
З огляду на встановлені обставини, час, протягом якого ОСОБА_1 не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади начальника Красноармійської ОДПІ, є період, перебіг якого починається з моменту його відсторонення від посади з 08 травня 2009 року і триває до моменту фактичного допуску до роботи, яким є 19 жовтня 2015 року.
Враховуючи те, що станом на час призначення позивачеві пенсії на пільгових умовах - 11 лютого 2011 року, його страховий стаж був обчислений УПФУ по травень 2009 року без зарахування часу, протягом якого ОСОБА_1 не працював у зв`язку з незаконним відстороненням, пенсійні права позивача були порушені та мають бути поновлені.
Разом із цим, при вирішенні питання щодо визначення конкретного часу, з якого право позивача належить захисту, суди дійшли правильного висновку щодо врахування періоду, по який відповідачем враховано страховий стаж, - 31 травня 2009 року, що зумовлює висновок про поновлення порушеного права у спосіб зарахування до загального страхового стажу часу незаконного відсторонення від посади з 01 червня 2009 року і перерахунку у зв`язку з цим розміру пенсійного забезпечення з дати призначення пенсії.
Щодо вимог позивача про перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням страхового стажу після припинення публічної служби, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 42 Закону № 1058-IV якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Незаконне відсторонення позивача від посади начальника Красноармійської ОДПІ тривало і після призначення йому пенсії - 11 лютого 2011 року, аж до дати фактичного поновлення на посаді на підставі судового рішення в адміністративній справі №805/3311/15-а - до 19 жовтня 2015 року, що встановлено рішенням суду в адміністративній справі № 805/989/16-а. В період з 19 по 21 жовтня 2015 року ОСОБА_1 працював на посаді начальника Красноармійської ОДПІ.
Оскільки правовідносини з приводу публічної служби позивача були припинені 21 жовтня 2015 року у відповідності до статті 42 Закону № 1058-IV він має право на перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням страхового стажу, до якого крім часу фактичної роботи належить зарахуванню час незаконного відсторонення від посади, що слідує після дати виходу на пенсію.
Для поновлення прав позивача відповідач зобов`язаний був здійснити перерахунок пенсії за його заявою спочатку з моменту її первісного призначення - з 11 лютого 2011 року, із зарахуванням до загального страхового стажу часу незаконного відсторонення від посади з 01 червня 2009 року по 10 лютого 2011 року, а потім з 21 жовтня 2015 року у зв`язку із збільшенням страхового стажу після припинення позивачем публічної служби із зарахуванням до страхового стажу часу незаконного відсторонення після призначення пенсії і часу фактичної роботи з 19 жовтня 2015 року по 21 жовтня 2015 року.
Зважаючи на викладене, перерахунок пенсії на підставі заяви позивача, про який йде мова в повідомленні від 12 квітня 2016 року № 573, проведений відповідачем з порушенням законодавства.
Доводам відповідача стосовно відсутності підстав для зарахування спірних періодів до страхового стажу позивача через відсутність відомостей про суму нарахованої заробітної плати та сплату страхових внесків вже надано належну правову оцінку судами попередніх інстанцій. Так, незалежно від вказаних обставин час, протягом якого ОСОБА_1 не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від займаної посади, територіальний орган пенсійного фонду повинен був зарахувати до його страхового стажу на підставі Закону № 266/94-ВР, що є спеціальним по відношенню до Закону № 1058.
Крім того, згідно із статтею 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до статті 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Таким чином, позивач не повинен відповідати за питання належної сплати страхових внесків, а отже, це не може бути підставою для не зарахування до стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи.
Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а. 
У касаційній скарзі відповідач зазначає, що суд безпідставно відшкодував позивачу судові витрати, оскільки органи пенсійного фонду звільнені від судових витрат.
З такими доводами відповідача суд не погоджується, оскільки мова йде не про вимогу до органу пенсійного фонду сплатити судові витрати, а про їх відшкодування у разі прийняття рішення на користь позивача, що прямо передбачено статтею 94 КАС (у редакції, чинній на час здійснення розподілу судових витрат).
При цьому, відстрочення чи звільнення від сплати судового збору, про необхідність застосування яких також вказує заявник касаційної скарги, застосовуються при його сплаті, а не при вирішенні питання про відшкодування. 
Також, суд зауважує, що застосований судом спосіб захисту у цій справі, визнання дій неправомірними, як і визнання дій протиправними, є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання дій протиправними, а тому не свідчить про порушення норм процесуального закону.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позовних вимог.
Враховуючи наведене, касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів - без змін.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області залишити без задоволення.
Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року та ухвалу  Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року у справі № 242/3533/16-а залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик
Т.Г. Стрелець,
Судді Верховного Суду