ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року 
м. Київ

Справа №  915/689/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

за участю секретаря судового засідання - Шпорта В.О.,

розглянувши касаційну скаргу Громадської організації "Садово-городницьке товариство "Пролісок" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2018 (суддя Бондарєв Е.М.) та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 (головуючий суддя Аленін О.Ю., судді: Лавриненко Л.В., Філінюк І.Г.)

за позовом Громадської організації "Садово-городницьке товариство "Пролісок" 
до 1. Доброкриничанської сільської ради,
     2. Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАН-П"
про  зобов`язання вчинити певні дії

За участю представників сторін:
від позивача: Крайнік Д.В.- адвокат,
від відповідача-1: не з`явився,
від відповідача-2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1. В липні 2018 Громадська організація "Садово-городницьке товариство "Пролісок" (далі - ГО "СГТ "Пролісок") звернулася до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Доброкриничанської сільської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАН-П" (далі - ТОВ "АНТАН-П"), в якому, з урахуванням заяви про доповнення та зміну предмету позову (т.1, а.с. 151-152), просила суд:
1) зобов`язати ТОВ "Антан-П" виконати умови договору №2 від 25.12.2015, а саме виконати поточний ремонт трубопроводу в с.Добра Криниця, фермерське господарство "Венера" і садове товариство "Пролісок" в строк, передбачений п.4.1.1 договору №2 від 25.12.2015, відповідно до завдання "Технічних умов Баштанського МУВГ на виконання реконструкції напірного трубопроводу НТ-34 від НСП-34, з метою забезпечення поливною водою садівничих товариств "Пролісок" та "Інгул"; 
2) зобов`язати Доброкриничанську сільську раду Баштанського району Миколаївської області виконати умови договору №2 від 25.12.2015, а саме: прийняти визначений у вказаному договорі вид робіт після їх виконання відповідно до завдання "Технічних умов Баштанського МУВГ на виконання реконструкції напірного трубопроводу НТ-34 від НСП-34 з метою забезпечення поливною водою садівничих товариств "Пролісок" та "Інгул".

2. Позовні вимоги, з посиланням на положення ст.ст.1, 18, ч.4 ст.42, ч.ч.5-7 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування", п.п.1, 2 ст.319 ГК України, ст.ст.391, 526, 636, 849 ЦК України, обґрунтовані тим, що Доброкриничанська сільрада, як замовник робіт, незважаючи на сплив строку виконання робіт по договору №2 від 29.09.2015 щодо ремонту напірного трубопроводу, приймаючи безпідставні рішення про продовження строку виконання робіт по вказаному договору, всупереч інтересам членів ГО "СГТ "Пролісок", фактично сприяли невиконанню договірних зобов`язань ТОВ "Антан-П", внаслідок чого ТОВ "Антан-П" демонтувало металевий напірний трубопровід, здавши його у металобрухт, та проклало замість нього пластиковий трубопровід, який не відповідає технічним умовам Баштанського МУВГ ПББУВР (зменшено діаметр трубопроводу), і до сих пір не ввело його в дію та залишило, таким чином, власників земельних ділянок ГО "СГТ "Пролісок" на протязі більше двох років без поливної води, внаслідок чого члени садового-городницького товариства понесли значні матеріальні і моральні збитки.

3. Відповідач-2 просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не є стороною договірних зобов`язань, та не є третьою особою на користь якої належить виконання обов`язку, а тому у позивача відсутнє порушене право чи інтереси, які підлягають захисту у визначений позивачем спосіб, а також відсутнє право вимоги до відповідачів в матеріально-правовому сенсі.

Також відповідач зазначав, що між відповідачами був укладений договір №2 від 25.12.2015, саме за яким належним чином та в повному обсязі були виконані підрядні роботи і таке виконання прийнято замовником Доброкриничанською сільрадою.

4. Доброкриничанська сільрада у відзиві на позовну заяву зазначила, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з підстав, аналогічних викладеним вище.

ІІ. Короткий зміст судових рішень

5. Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2018, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2019, у задоволенні позову відмовлено. 

ІІІ. Процедура касаційного провадження у Верховному Суді

6. 24.06.2019 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Громадською організацією "Садово-городницьке товариство "Пролісок" подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2018 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 до Касаційного господарського суду.

7. Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2019 у справі № 915/689/18 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

8. 29.07.2019 суд постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження по справі та призначення до розгляду на 18.09.2019, якою повідомлено учасників справи про дату, час і місце розгляду скарги та визначено строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 19.08.2019.

9. В судове засідання з`явився представник позивача, який просив суд задовольнити касаційну скаргу, скасувати судові рішення, прийняти нове, яким в повному обсязі задовольнити його позовні вимоги. Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду касаційної скарги.

ІV. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї

10. У касаційній скарзі позивач просить рішення та постанову у справі скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

11. Ці вимоги мотивовано порушенням судами статті 76 ГПК через помилковість висновку, що відповідачі, зокрема - Доброкриничанська сільська рада, не допустили порушень вимог чинного законодавства щодо виконання умов договору в частині поточного ремонту напірного трубопроводу СТ «Пролісок», ФГ Венера». Також судами першої та апеляційної інстанції не було досліджено і не отримано від відповідачів належних доказів щодо підтвердження введення в експлуатацію та відповідність встановленим вимогам чинного законодавства новозбудованого трубо   проводу.

Зазначає позивач і про порушення статей 636, 849 ЦК України, оскільки суди не в повній мірі встановили, що спірний договір стосується прав третіх осіб, хоча про це прямо зазначено в рішеннях відповідача - Доброкриничанської сільради та умовах договору.

12. Від відповідача-2 отримано відзив на касаційну скаргу, у якому останній просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

13. Від позивача 10.09.2019 до Суду надійшли письмові пояснення щодо вказаного вище відзиву.

V. Фактичні обставини, встановлені судами попередніх інстанцій

14. Рішенням №2 від 28.09.2015 Доброкриничанська сільрада вирішила оприбуткувати водопровід від вулиці Набережна до вулиці Східна села Добра Криниця Баштанського району Миколаївської області на суму 69,889 грн. та трубопровід СТ "Пролісок", ФГ "Венера" на суму 318163,0 грн., здійснити поточний ремонт башти Рожновського, свердловини, трубопроводів за рахунок коштів від виручених за реалізацію стальних та чавунних труб, бувших у використанні, реалізувати залишки сталевих та чавунних труб бувших у використанні ТОВ "Антан-П".

Рішенням №3 від 28.09.2015 Доброкриничанська сільрада, зокрема, затвердила кошторис по поточному ремонту трубопроводу СТ "Пролісок", ФГ "Венера" в сумі 219,638 тис.грн.

15. 29.09.2015 між Доброкриничанською сільрадою (замовник) та ТОВ "Антан-П" (виконавець) було укладено договір №2, відповідно до умов якого за рішенням №2 від 28.09.2015 Доброкриничанської сільради виконавець зобов`язується на свій ризик та за завданням замовника виконати, а замовник прийняти визначений вид робіт (п.1.1 договору); роботами по даному договору є: поточний ремонт трубопроводу в селі Добра Криниця, фермерське господарство "Венера" і садове товариство "Пролісок" (п.1.2 договору).

16. Листом вих.№319/03.04 від 22.12.2015 Доброкриничанська сільрада повідомила ТОВ "Антан-П" про розірвання та припинення із 22.12.2015 договору №2 від 29.09.2015 (Предмет договору: Проведення поточного ремонту трубопроводу в с.Добра Криниця, фермерське господарство "Венера" і садове товариство "Пролісок") у зв`язку із зміною ринкових цін, складу та обсягу підрядних робіт.

Листом №02-09/859 від 18.10.2018 Управління ДКСУ у Баштанському районі Миколаївської області надало інформацію, що Доброкриничанською сільрадою по ТКВКБМС 100202 (106013) КЕКВ 2240 договір №2 від 29.09.2015 на реєстрацію не надавався.

17. 25.12.2015 між Доброкриничанською сільрадою (замовник) та ТОВ "Антан-П" (виконавець) було укладено договір №2, відповідно до умов якого за рішенням №9 від 24.12.2015 Доброкриничанської сільради виконавець зобов`язується на свій ризик та за завданням замовника виконати, а замовник прийняти визначений вид робіт (п.1.1 договору); роботами по даному договору є: поточний ремонт трубопроводу в с.Добра Криниця, фермерське господарство "Венера" і садове товариство "Пролісок" (п.1.2 договору).

Замовник відповідно до наданого виконавцем документального підтвердження витрат згідно зведеного кошторису, затвердженого рішенням сесії №3 від 24.12.2015 Доброкриничанської сільської ради, оплачує вартість проведених робіт в сумі 198824,00 (сто дев`яносто вісім тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. (п.3.1 договору).

Згідно з кошторисним розрахунком вартості об`єкта будівництва, найменування об`єкту - Поточний ремонт трубопроводу в с.Добра Криниця, фермерське господарство "Венера" і садове товариство "Пролісок", затвердженого Доброкриничанською сільрадою у 2015 році, кошторисна вартість на об`єкті будівельних робіт складала 198,824 тис.грн. З вказаного кошторису вбачається, що виконавець повинен демонтувати стальні водопровідні труби діаметром 630 мм та прокласти трубопровід із поліетиленових труб діаметром 315 мм з гідравлічними випробуваннями.

Відповідно до умов договору №2 від 25.12.2015, виконавець зобов`язується, зокрема, повністю виконати роботи та передати замовнику виконані роботи (їхній результат) в термін 30 днів з дня початку робіт; скласти та підписати двосторонній акт виконаних робіт протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту фактичного виконання робіт (п.4.1 договору).

Замовник зобов`язується, зокрема, прийняти обумовлені в договорі виконані роботи (результати робіт); підписувати двосторонній акт виконаних робіт в рамках цього договору (п.4.2 договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до закінчення бюджетного року (до 31.12.2015 року) при повному виконанні сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Закінчення строку дії цього договору не звільняє жодну із сторін від відповідальності за його порушення (не виконання та/або неналежне виконання), яке мало місце під час дії цього договору (п.п.8.1, 8.2 договору).

Зміни та доповнення до цього договору, а також тексти його додатків (додаткових угод) вважаються дійсними лише в тому випадку, якщо вони вчинені у письмові формі і підписані обома сторонами. Одностороння зміна умов цього договору не допускається, якщо інше не передбачено умовами цього договору. Всі акти, додатки (додаткові угоди) доповнення до цього договору становлять його невід`ємну частину (п.9.1 договору).

18. Рішенням №12 від 15.03.2016 Доброкриничанська сільрада надала право сільському голові укладати та подовжити договори з ТОВ "Антан-П".

Рішеннями №2 від 09.09.2016, №6 від 16.11.2016, №10 від 17.02.2017, №9 від 15.09.2017 та №10 від 22.12.2017 Доброкриничанська сільрада надавала дозвіл сільському голові продовжити термін дії договору з ТОВ "Антан-П" по завершенню демонтажу трубопроводу кожного разу відповідно до 01.11.2016, до 31.12.2016, до 30.09.2017, до 31.12.2017, до 01.06.2018.

Рішенням №1 від 25.04.2017 Доброкриничанська сільрада вирішила внести зміни та доповнення у зв`язку із необхідністю до складу підрядних робіт та кошторису до договору №2 від 25.12.2015, укладеного з ТОВ "Антан-П", надати голові сільради повноваження щодо укладання додаткової угоди до вказаного договору стосовно загальної вартості підрядних робіт відповідно до складеного кошторису, а також стосовно продовження строків виконання підрядних робіт у зв`язку зі створенням перешкод з боку членів садівничого товариства "Пролісок".

Згідно кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва, найменування об`єкту - Поточний ремонт трубопроводу в с.Добра Криниця, фермерське господарство "Венера" і садове товариство "Пролісок", затвердженого Доброкриничанською сільрадою 26.04.2017, кошторисна вартість на об`єкті будівельних робіт складає 320,716 тис.грн.

З вказаного кошторису суди встановили, що виконавець повинен демонтувати стальні водопровідні труби діаметром 630 мм та прокласти трубопровід із поліетиленових труб діаметром 110 мм, 125 мм та 160 мм з гідравлічними випробуваннями.

У зв`язку із змінами кошторису, здійсненими за ініціативою замовника, додатковою угодою №2 від 26.04.2017 відповідачі внесли зміни до договору №2 від 25.12.2015, виклавши пункти 3.1 та 8.1 договору у наступних редакціях відповідно: "Вартість робіт та послуг, які виконуються виконавцем складає 320716,00 грн. без ПДВ за рахунок наступних джерел фінансування: - кошти місцевого бюджету Доброкриничанської сільради у 2017 році" (п.3.1 договору) та "Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до кінця бюджетного року (до 31.12.2017 року) при повному виконанні сторонами своїх зобов`язань за цим договором" (п.8.1 договору).

19. Актом приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2017 року за формою №КБ-2в, найменування об`єкту - Поточний ремонт трубопроводу в с.Добра Криниця, фермерське господарство "Венера" і садове товариство "Пролісок", який підписано обома відповідачами, Доброкриничанська сільрада (замовник) прийняла виконанні ТОВ "Антан-П" (виконавець) на об`єкті будівельні роботи вартістю 320,71600 тис.грн. Акт підписано замовником без жодних зауважень.

Зокрема, за вказаним актом приймання будівельних робіт, виконавцем було демонтовано стальні водопровідні труби діаметром 630 мм та прокладено трубопровід із поліетиленових труб діаметром 110 мм, 125 мм та 160 мм з гідравлічними випробуваннями.

Затвердженим Доброкриничанською сільрадою актом від 26.09.2017 встановлено, що в результаті обстеження напірного трубопроводу комісією прийнято рішення, що напірний трубопровід НТ НСП-34 готовий для введення в експлуатацію. 

VІ. Короткий виклад мотивів судових рішень судів попередніх інстанцій

20. Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції, який підтримав апеляційний господарський суд, виходив з того, що ТОВ "Антан-П" виконало підрядні роботи по поточному ремонту трубопроводу в с.Добра Криниця, фермерське господарство "Венера" і садове товариство "Пролісок", за договором №2 від 25.12.2015 у відповідності до кошторису, затвердженого рішенням Доброкриничанської сільради №№1 від 25.04.2017, та у строки, встановленні спірним договором, з урахуванням змін, внесених до нього додатковою угодою №2 від 26.04.2017, а Доброкриничанською сільрадою вказані роботи прийняті без зауважень шляхом підписання акта виконаних робіт.

Разом з цим, як відзначено судом першої інстанції, позивачем не надано суду доказів того, що спірний договір або рішення Доброкриничанської сільради, на підставі якого були внесені зміни до кошторису в частині зменшення діаметрів трубопроводу, визнавались в судовому порядку недійсними або незаконними.

Враховуючи, що відповідачами доведено факт належного виконання ТОВ "Антан-П" умов договору №2 від 25.12.2015 шляхом виконання ремонтних робіт у встановлені договором та кошторисом обсягах та строки, та прийняття вказаних робіт Доброкриничанською сільрадою за актом приймання виконаних будівельних робіт, а матеріалами справи не підтверджено та не доведено позивачем протилежного, місцевий господарський суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відповідно відмовив у задоволені позову.

VІІ. Позиція Верховного Суду

21. Згідно зі ст.300 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК):
"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."

З урахуванням викладеного, судом не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов`язані з переоцінкою доказів та встановленням по новому обставин справи.

22. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України (далі ЦК):
« 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.»

23. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 у справі №9901/283/19 зазначила наступне:
"18. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

19. Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення."

Касаційний господарський суд у постанові від 05.09.2019 у справі №914/2350/17 зазначив:
"5.3. Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто до господарського суду вправі звернутися особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, при цьому має бути визначено, які саме права позивача порушено відповідачем та якими законодавчими актами передбачено право позивача на звернення із заявленим позовом.

З урахуванням наведених законодавчих норм, завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Разом із цим, вирішуючи спір, суд має перевірити наявність в особи, яка звертається з позовом, порушеного права чи охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано цей позов, з`ясувати, у чому полягає порушення цих прав та інтересів. При цьому відсутність факту порушення права особи є підставою для відмови в позові, оскільки саме порушене (оспорюване) право та інтерес підлягають захисту (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 911/1330/17)."

24. Відповідно до ст.11 ЦК:
« 1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:
1) договори та інші правочини;
2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;
3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;
4) інші юридичні факти.
3. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
4. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.
5. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
6. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.»

25. Свої позовні вимоги позивач, зокрема, обґрунтовує посиланням на ст.391 та ст.849 ЦК України

26. Згідно зі ст.391 ЦК:
«Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.»

Дана форма захисту своїх прав та інтересів стосується випадків, коли сторони спору не перебувають у договірних відносинах.

27. За приписами ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК):
"За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу".

Відповідно до ст.849 ЦК «Права замовника під час виконання роботи»:
« 1. Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.
2. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
3. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.
4. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.»

Отже дані норми стосуються договірних правовідносин, а саме, виниклих на підставі договору підряду.

28. Зазначене свідчить, що позивач взагалі не визначив чітко, які саме права або інтереси у нього та відповідні кореспондуючі обов`язки окремо у кожного з відповідачів щодо цих прав та інтересів позивача наявні у даному випадку та яка підстава їх виникнення: договірні правовідносини (певний договір тощо) або позадоговірні (певний акт цивільного законодавства або інші підстави, визначені наведеною ст.11 ЦК), від чого прямо залежить правильність обрання відповідної форми захисту своїх порушених прав або законних інтересів.   

29. В свою чергу, позивачем обраний спосіб захисту у вигляді зобов`язання відповідачів виконати умови договору підряду. 

Проте, як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, позивач не є стороною договору підряду, про зобов`язання виконання умов якого заявлено даний позов до відповідачів, як контрагентів цього правочину.

Поряд з цим, ст.849 ЦК, на яку посилається позивач, регулює права саме замовника, яким є відповідач-1, а не позивач, під час виконання роботи, що свідчить про безпідставність такого посилання позивача.

30. Крім того, судами попередніх інстанцій на підставі власної оцінки доказів встановлено, що договір підряду від 29.12.2015, котрий з урахуванням заяви про доповнення та зміну предмета спору просить зобов`язати відповідачів виконати позивач, його сторонами виконаний, а саме підрядник виконав, а замовник прийняв за актом приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2017 року за формою №КБ-2в, виконанні роботи - поточний ремонт трубопроводу в с.Добра Криниця, фермерське господарство "Венера" і садове товариство "Пролісок", який підписано обома відповідачами без жодних зауважень.

Проте, позивач просить відповідачів зобов`язати виконати умови договору №2 від 25.12.2015 саме відповідно до завдання "Технічних умов Баштанського МУВГ на виконання реконструкції напірного трубопроводу НТ-34 від НСП-34.
Як зазначили суди, ними не прийнято до уваги посилання позивача на невиконання сторонами договору Технічних умов на виконання реконструкції напірного трубопроводу НТ-34 від НСП-34 з метою забезпечення паливною водою садівничих товариств «Пролісок» та «Інгул», виданих Баштанським МУВГ (т.1, а.с. 38), оскільки вказані технічні умови не відносяться до договору №2 від 25.12.2015. 
Так, у вказаному договорі відсутні будь-які посилання на виконання ТОВ "Антан-П" робіт саме на підставі вказаних Технічних умов, як і відсутнє у Технічних умовах посилання на їх видання на підставі договору №2 від 25.12.2015.
До того ж, відсутні посилання на вказані Технічні умови й у рішеннях Доброкриничанської сільради, кошторисі та акті виконаних робіт до договору №2 від 25.12.2015.
Наведене свідчить, що вказані умови взагалі не були визначені предметом даного договору.

З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції доходить висновку, що позивач безпідставно позовною вимогою саме про виконання договору підряду намагається одночасно і змінити його предмет, що стосується не виконання, а саме укладення чи зміни вказаного договору. 

Разом з цим, як вірно відзначено місцевим судом, позивачем не надано суду доказів того, що спірний договір або рішення Доброкриничанської сільради, на підставі якого були внесені зміни до кошторису в частині зменшення діаметрів трубопроводу, визнавались в судовому порядку недійсними або незаконними.

Що стосується наданого позивачем висновку інженера-проектувальника Грищенка А.В. (а.с.202-205), згідно якого прокладений трубопровід діаметром 90 мм не може забезпечити подачу поливної води садівничим товариствам «Пролісок» та «Інгул», суд першої інстанцій вірно зазначив, що вказаний висновок не спростовує факту виконання ТОВ «Антан-П» саме тих підрядних робіт, які йому замовила Доброкриничанська сільська рада. 

Тобто, судами встановлено, що відповідач-2, як підрядник, виконав в повному обсязі саме ті роботи, які йому замовив відповідач-1, як замовник, що відповідає суті договору підряду, визначеної вищевказаною ч.1 ст. 837 ЦК.

31. Також позивач вважає, що є третьою стороною, в інтересах якої укладено договір підряду, у розумінні статті 636 ЦК, за приписами якої:
"1. Договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.
2. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.
3. З моменту вираження третьою особою наміру скористатися своїм правом сторони не можуть розірвати або змінити договір без згоди третьої особи, якщо інше не встановлено договором або законом.
4. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору."

32. Як встановлено у справі, згідно з п.п.1.1., 1.2. вказаного договору відповідно до рішення №2 від 28.09.2015 Доброкриничанської сільради виконавець зобов`язується на свій ризик та за завданням замовника виконати, а замовник прийняти визначений вид робіт. Роботами по даному договору є: поточний ремонт трубопроводу в селі Добра Криниця, фермерське господарство "Венера" і садове товариство "Пролісок".

Судами встановлено та не спростовано позивачем і те, що трубопровід НТ-34 від НСП-34 не знаходиться на балансі ГО "СГТ "Пролісок", які не перебуває у будь-якому іншому законному правовому режимі у позивача.

33. Посилання скаржника на Акт від 27.05.2004, за яким напірний трубопровід НТ-34 від насосної станції НСП-34 передано до садівничих товариств "Пролісок" та "Інгул" на праві повного господарювання, колегія суддів касаційного суду відхиляє з наступних підстав.

34. По-перше, вказаний акт в матеріалах справи відсутній.

Посилання позивача, що такий акт міститься в додатках до висновку експерта від 22.11.2018 №01/18 не відповідає дійсності.

Фактично є посилання на такий акт у самому висновку та в листі №02/286 від 23.04.2015 Баштанського міжрайонного управління водного господарства Миколаївського обласного управління ресурсів Державного агентства водних ресурсів України, проте, безпосередньо само цього акту в справі немає.

Зазначене свідчить, що даний акт суду сторонами не надавався, а отже і не міг бути оцінений судом.

В свою чергу сам висновок з додатками не був прийнятий судами у якості належного та допустимого доказу з підстав ненадання доказів включення його виконавця до Реєстру атестованих судових експертів.

35.  По-друге, позивачем не вказано, які норми діючого на 27.04.2004 законодавства передбачали такий правовий режим майна суб`єктів господарювання, як «право повного господарювання».

36. Усні пояснення представника позивача, що малося на увазі право повного господарського відання, не може бути взято до уваги, по-перше, через невідповідність вищевказаних застосованих термінів.
По-друге, ч.ч.1-3 статті 24 Господарського кодексу України у редакції, чинній на 27.05.2004 визначали, що:
"1. Управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки  здійснюється через систему організаційно-господарських повноважень   територіальних   громад   та    органів    місцевого самоврядування  щодо  суб`єктів  господарювання,  які  належать до комунального сектора економіки і  здійснюють  свою  діяльність  на основі   права   господарського  відання  або  права  оперативного управління.
2. Правовий  статус  окремого   суб`єкта   господарювання   у комунальному   секторі   економіки   визначається   уповноваженими органами управління відповідно до вимог  цього  Кодексу  та  інших законів. Відносини органів управління між зазначеними суб`єктами у випадках, передбачених законом, можуть здійснюватися на договірних засадах.
3. Суб`єктами господарювання комунального сектора економіки є суб`єкти,  що діють на основі лише комунальної власності,  а також суб`єкти,  у  статутному  фонді  яких частка комунальної власності перевищує  п`ятдесят  відсотків   чи   становить   величину,   яка забезпечує  органам  місцевого  самоврядування  право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.»

37. За викладених обставин, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що посилання позивача на положення ст.636 ЦК є необґрунтованими, оскільки позивач не є третьою особою, на користь якої укладено договір підряду.

38. Посилання скаржника на порушення судами статті 79 ГПК через не дослідження і не отримання від відповідачів належних доказів щодо підтвердження введення в експлуатацію та відповідність встановленим вимогам чинного законодавства новозбудованого трубопроводу відхиляються касаційним судом, позаяк встановлення таких обставин не входить до предмета доказування у цій справі з врахуванням вищевикладеного та в розрізі того, як позивачем було визначено предмет та підстави позову з відповідним, наведеним в документах позивача нормативно-правовим обґрунтуванням. 

39. З врахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій на підставі власної оцінки доказів та норм відповідного законодавства дійшли обґрунтованих висновків про відмову у позові.

VІІІ. Висновки Верховного Суду

40. Відповідно до п.1 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України 
"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:
1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення."

Згідно з ч.1 ст.309 зазначеного Кодексу:
"Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права."

41. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що касаційну скаргу Громадської організації "Садово-городницьке товариство "Пролісок" необхідно залишити без задоволення, а судові рішення  залишити без змін.

42. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника. 

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Громадської організації "Садово-городницьке товариство "Пролісок" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2018 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2018 у справі №915/689/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                               І. Кушнір

Судді                                                                                                           Є. Краснов
                                                                                                             
                                                                                                                        Г. Мачульський