ПОСТАНОВА
Іменем України

04 жовтня 2019 року 
Київ
справа №140/865/19
адміністративне провадження №К/9901/23126/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Білак М.В., 
суддів Єресько Л.О., Соколова В.М., 
розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргою ОСОБА_2
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року (колегія суддів у складі головуючого судді Ільчишин Н.В., суддів: Гуляка В.В., Коваля Р.Й.)
у справі №140/865/19
за позовом ОСОБА_2
до Ківерцівського районного суду Волинської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області
про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення суддівської винагороди, матеріальної допомоги та моральної шкоди.
I. ПРОЦЕДУРА
1. ОСОБА_2  звернувся до суду з позовом до Ківерцівського районного суду Волинської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області, в якому просив:
- скасувати наказ голови Ківерцівського районного суду Волинської області №09/02-04 від 17 березня 2017 року «Про припинення повноважень судді, припинення виплати суддівської винагороди та доплати за вислугу років та відрахування зі штату судді ОСОБА_2.», визнавши його незаконним; 
- поновити його повноваження судді Ківерцівського районного суду Волинської області, поновивши виплату суддівської винагороди у вигляді посадового окладу та щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 80% посадового окладу судді з 16 березня 2017 року;
- поновити його в штаті Ківерцівського районного суду Волинської області з 17 березня 2017 року; 
- стягнути із Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області суддівську винагороду з 16 березня 2017 року по даний час в розмірі 1300708 грн, матеріальної допомоги за 2017-2018 роки в розмірі 57630 грн та моральну шкоду в сумі 200000 грн.
2. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
3. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено постанову, якою в задоволенні  позову відмовлено.
4. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року в справі №158/803/14-к ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 368 КК України (в редакції Закону України №1508-VI від 11 червня 2009 року, що був чинним на час вчинення злочину) та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з відбуттям міри покарання в кримінально-виконавчій установі з позбавленням права обіймати посаду судді та посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в державних установах строком на 3 (три) роки та з конфіскацією 1/6 (однієї шостої) частини майна, яке є власністю засудженого.
6. Ухвалою судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області від 16 березня 2017 року вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року щодо ОСОБА_2 залишено без змін.
7. Наказом голови Ківерцівського районного суду Волинської області №09/02-04 від 17 березня 2017 року було припинено з 16 березня 2017 року повноваження судді Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_2., у зв`язку з набранням законної сили обвинувального вироку Млинівського районного суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року; припинено з 17 березня 2017 року виплату суддівської винагороди та щомісячної доплати за вислугу років; відраховано зі штату Ківерцівського районного суду.
8. 20 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Ківерцівського районного суду Волинської області про визнання незаконним, скасування наказу Ківерцівського районного суду Волинської області від 17 березня 2017 року №09/02-04 «Про припинення повноважень судді, припинення виплати суддівської винагороди та доплати за вислугу років, та відрахування зі штату судді ОСОБА_2.», поновлення в штаті Ківерцівського районного суду Волинської області з 17 березня 2017 року на посаді судді.
9. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року повернуто ОСОБА_2
10. Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 5 березня 2019 року касаційну скаргу засудженого задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 16 березня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
11. Обставина, зазначена в попередньому пункті цієї постанови, стала підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.
12.          Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірний наказ виданий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.
13.          Крім того, нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Закону України «Про Вищу раду правосуддя» не передбачено права поновлення припинених повноважень судді у випадку скасування обвинувального вироку щодо судді. 
14.          При цьому таке право передбачено статтею 6 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і суду» в редакції Закону України №4652-VI від 13 квітня 2012 року. Однак ця стаття таке право передбачає лише у випадку набрання законної сили виправдувальним вироком або винесенням постанови про закриття кримінального провадження, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливості їх отримання. Проте позивач не виправдовувався у вчиненні злочину і кримінальне провадження відносно нього не закривалося.
15.          Оскільки у вимогах про поновлення ОСОБА_2 на посаді судді судом відмовлено, тому і вимоги про стягнення суддівської винагороди, матеріальної допомоги та моральної шкоди задоволенню не підлягають.
16.          Суд апеляційної інстанції повністю погодився з мотивами суду першої інстанції, однак скасував його рішення з тих підстав, що в порушення норм процесуального права справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, в той час як така підлягала розгляду в порядку загального позовного провадження.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
17.          Позивач у своїй касаційній скарзі наголошує на тому, що він звернувся до суду як працівник, з яким було розірвано трудові відносини на підставі, як стало відомо, незаконного рішення державного органу (ухвали Рівненського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року, скасованої судом касаційної інстанції).
18.          Оскільки спірний наказ виданий на підставі незаконного правового акту, він повинен бути скасований і визнаний незаконним, зазначає позивач.
19.          Вважає помилковим висновок судів першої та апеляційної інстанцій про чинність вироку Млинівського районного суду від 25 червня 2016 року, оскільки він втратив законну силу.
20.          У відзиві на касаційну скаргу Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Волинській області не погоджується з її доводами, вважає касаційну скаргу необґрунтованою, тому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
21.          Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.
22.          Положеннями статті 126 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. 
23.          Без згоди Вищої ради правосуддя суддю не може бути затримано або утримувано під вартою чи арештом до винесення обвинувального вироку судом, за винятком затримання судді під час або відразу ж після вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
24.          Суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.
25.          Повноваження судді припиняються у разі, зокрема, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо судді за вчинення ним злочину.
26.          Відповідно до 124 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, який ухвалив обвинувальний вирок щодо особи, яка є суддею, негайно повідомляє про це Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України та Державну судову адміністрацію України. 
27.          Повноваження судді припиняються з дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо нього. Такий суддя втрачає визначені законом гарантії незалежності і недоторканності судді, право на грошове, в тому числі суддівську винагороду, та інше забезпечення.
28.          Припинення повноважень судді є підставою для припинення трудових відносин судді із відповідним судом, про що голова суду видає наказ (стаття 125 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
29.          Зі змісту наведених норм вбачається, що набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо судді є підставою для припинення його повноважень, що, в свою чергу, є підставою для припинення трудових відносин судді із відповідним судом, про що голова суду видає наказ.
30.          Як встановлено судами та зазначалось раніше (пункти 5-7 цієї постанови) ухвалою судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області від 16 березня 2017 року залишено без змін вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року, яким ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 368 КК України та призначено йому покарання.
31.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
32.          За наявності таких обставин Голова Ківерцівського районного суду Волинської області станом на 17 березня 2017 року не тільки мав всі підстави, а й зобов'язаний був відповідно до частини другої статті 19 Конституції України видати наказ про припинення трудових відносин з ОСОБА_2
33.          Подальше скасування Верховним Судом ухвали судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області від 16 березня 2017 року не може свідчити про незаконність спірного наказу та не є підставою для його скасування, оскільки вирішуючи питання законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень та їх відповідності частині другій статті 2 КАС України, суд оцінює такі рішення, дії чи бездіяльності на час їх прийняття, вчинення чи часу, коли дія повинна була бути вчинена.
34.          Наведене свідчить про безпідставність відповідних доводів позивача, що спірний наказ виданий на підставі незаконного правового акту (ухвали Рівненського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року, скасованої судом касаційної інстанції), а тому повинен бути скасований судом.
35.          Таким чином, правильним є висновок суду, що наказ Голови Ківерцівського районного суду Волинської області №09/02-04 від 17 березня 2017 року «Про припинення повноважень судді, припинення виплати суддівської винагороди та доплати за вислугу років та відрахування зі штату судді ОСОБА_2.» виданий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.
36.          Крім того, судами встановлено, що з 5 березня 2019 року (день ухвалення постанови Верховним Судом у справі №158/803/14-к) по день ухвалення рішення суду у цій справі судом першої інстанції ОСОБА_2 не звертався до Ківерцівського районного суду із заявою про скасування спірного наказу №09/02-04 від 17 березня 2017 року, поновлення на посаді судді Ківерцівського районного суду Волинської області та поновлення виплат.
37.          Зазначені обставини, а також те, що ОСОБА_2 не виправдовувався у вчиненні злочину і кримінальне провадження відносно нього не закривалося, унеможливлює застосування до спірних правовідносин Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», про що обґрунтовано вказано судом апеляційної інстанції.
38.          Позовні вимоги про поновлення на роботі, стягнення суддівської винагороди, матеріальної допомоги та моральної шкоди є похідними від позовної вимоги про визнання незаконним та скасування спірного наказу, тому як і основна позовна вимога, задоволенню не підлягають.
39.          Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
40.          Відповідно до статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
41.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 343, 356 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у справі №140/865/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
Л.О. Єресько
В.М. Соколов,
Судді Верховного Суду