Постанова
Іменем України
 
30 жовтня 2019 року
м. Київ
 
справа № 155/243/19
провадження № 61-15130св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Ігнатенка В. М., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Курило В. П., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», 
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 08 квітня 2019 року у складі судді Адамчук Г. М. та постанову Волинського апеляційного суду від 18 липня 2019 року у складі колегії суддів: Киці С. І., Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про зобов`язання виключення майна з реєстру обтяжень, третя особа -                             ОСОБА_2 .
На обґрунтування позовних вимог зазначив, що він з 03 квітня 2010 року є власником автомобіля Mercedes Benz S430, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . На даний час позивач хоче продати належний йому автомобіль, у зв`язку з чим звернувся до Територіального сервісного центру 0744 Міністерства внутрішніх справ у Волинській області з метою зняття його з реєстрації. Однак, там йому стало відомо, що вищевказаний автомобіль перебуває у приватному обтяженні, зареєстрованому 22 січня 2014 року за            № 14134040 на підставі договору застави автотранспорту від 31 травня 2005 року № govpae00000004, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та           ОСОБА_2 .
Позивач вказує, що на момент придбання ним автомобіля у 2010 році жодних його обтяжень зареєстровано не було. Таким чином він правомірно та на законних підставах набув право власності на автомобіль.
Просить суд припинити та виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна обтяження автомобіля Mercedes Benz S430, 2004 року випуску, сірого кольору, об`ємом двигуна 4266, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , внесене в реєстр Дніпропетровською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 22 січня 2014 року за № 14134040 і змінене реєстратором Державне підприємство «Національні інформаційні системи» 08 січня 2019 року, щодо боржника за договором застави від 31 травня 2005 року № govpae00000004.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 08 квітня 2019 року позов задоволено повністю.
 
Суд вирішив припинити та виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, обтяження автомобіля Mercedes Benz S430, 2004 року випуску, сірого кольору, об`ємом двигуна 4266, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , внесене в реєстр Дніпропетровською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 22 січня 2014 року за № 14134040 і змінене реєстратором Державним підприємством «Національні інформаційні системи» 08 січня 2019 року, щодо боржника за договором застави від 31 травня 2005 року № govpae00000004.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що зареєстрованим 22 січня 2014 року за № 14134040 (змінене 08 січня 2019 року) обтяженням порушено права ОСОБА_1 на належний йому транспортний засіб, а тому його вимоги про припинення обтяження  автомобіля та виключення його з Державного реєстру обтяжень рухомого майна є обґрунтованими.
Не погодившись із цим рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу на нього.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Волинського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення Горохівського районного суду Волинської області від 08 квітня 2019 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права. 
Узагальнені доводи касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у серпні 2019 року до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду, АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанції ухвалені рішення без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи.
Доводи інших учасників справи
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
13 серпня 2019 року касаційна скарга передана судді-доповідачу.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано цивільну справу.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що 03 квітня 2010 року власником автомобіля Mercedes Benz S430, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , що має реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , став позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
В лютому 2019 року при спробі відчуження автомобіля позивачу стало відомо, що той є об`єктом обтяження за договором застави автотранспорту від 31 травня 2005 року № govpae00000004 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , тобто попереднім власником вищевказаного автомобіля.
Із наданого позивачем витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №58276705 від 04 лютого 2019 року вбачається, що термін дії (до змін) обтяження автомобіля Mercedes Benz S430, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 до 22 січня 2019 року, а термін дії даного обтяження після змін - до 08 січня 2024 року.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду 
Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 41 Конституції України та частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 
Згідно частини першої статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Таким чином, непорушність права власності є беззаперечною.
Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до частини першої і другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.  Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно частини третьої та четвертої статті 577 ЦК України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяження рухомого майна реєструється в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов`язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, послався на те, що наявне обтяження на рухоме майно, що належить позивачу на праві власності, порушує його право на розпорядження таким майном.
Але з таким висновком суду у повній мірі погодитись не можна з наступних підстав.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).
Крім того, право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів передбачено частиною першою статті 4 ЦПК України.
У відповідності до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ізприписами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановлено, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності обтяження (заборони відчуження) належного йому на праві власності автомобіля Mercedes Benz S430, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .
Так, у відповідності до пунктів 28, 34 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 року № 830, фізична чи юридична особа має право на отримання витягу в паперовій або електронній формі про наявність чи відсутність запису в Реєстрі про обтяження, зміну обтяження, відступлення прав на предмет обтяження, передачу, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної (у разі застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів).
Витяг у паперовій формі надається на аркушах паперу формату А4 (210 х 297 міліметрів) без використання спеціальних бланків.
У витягу зазначаються дата реєстрації обтяження рухомого майна, реєстраційний номер запису, відомості про боржника, обтяжувача, реєстратора, відступлення прав на предмет обтяження, опис предмета обтяження, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, розмір основного зобов`язання, строк виконання основного зобов`язання в повному обсязі, підставу виникнення обтяження.
Витяг скріплюється печаткою реєстратора.
Позивачем на підтвердження наявності обтяження належного йому рухомого майна надано паперовий витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, із якого убачається, що він виданий 04.02.2019 року Волинською філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» (сформовано ОСОБА_3 ).
Разом із тим, вказаний витяг не підписано особою, що його сформував та не скріплено печаткою реєстратора.
При таких обставинах вказаний доказ в силу положень статті 78 ЦПК України не є допустимим, та судом до уваги не може бути прийнятим.
Посилання позивача як на підтвердження доводів своїх позовних вимог на повідомлення Територіального сервісного центру 0744 МВС у Волинській області від 04.02.2019 року № 31/3/4-109 не є обґрунтованим, оскільки вказане повідомлення не містить жодних фактичних даних про конкретно визначений транспортний засіб, у тому числі автомобіль Mercedes Benz S430, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .
Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності обтяження на автомобіль Mercedes Benz S430, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 або на підтвердження відсутності можливості вільно розпоряджатися вказаним транспортним засобом позивач суду не надав.
Зокрема, суду не надані належні та допустимі докази на спростування доводів відповідача про закінчення 22 січня 2019 року терміну дії обмеження відчуження вказаного транспортного засобу, що може свідчити про відсутність предмету спору на час звернення до суду з цим позовом. 
Зазначені обставини суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржених судових рішень в достатній мірі не з`ясували, вказані докази належним чином не оцінили та, не встановивши достовірно факт порушення цивільного права позивача, дійшли передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову.
При цьому колегія суддів зауважує, що у відповідності до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Разом із тим, частина п`ята статті 12 ЦПК України встановлює певні обов`язки суду при здійсненні цивільного судочинства та, зокрема, визначає, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Суди при розгляді справи наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, у тому числі, пов`язаних із наданням допустимих доказів, учасникам справи належним чином не роз`яснили, в реалізації учасниками судового процесу прав, передбачених цим Кодексом, у повній мірі не сприяли.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
На стадії касаційного розгляду справи суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
 
Враховуючи, що суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не встановили фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, ухвалені ними судові рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими, а тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону. 
Зокрема, суду необхідно, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснити учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (у тому числі, направлених на доведення тих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень), сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
При таких обставинах, керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 08 квітня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 18 липня 2019 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої  інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська 
Судді:                                                                                               А. Ю. Зайцев 
                                                                                                            В. М. Ігнатенко
Є.В. Коротенко      
В. П. Курило