П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2019 року
м. Київ
Справа № 808/8368/15 (К/9901/11332/18) 
Провадження № 11-1468апп18
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Прокопенка О. Б.,
суддів Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лященко Н. П., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., 
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, треті особи: Приватне підприємство «Будтехноком-Бердянськ», Приватне підприємство «Протон», Товариство з обмеженою відповідальністю «Югметалгруп», про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження
за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року (суддя Татаринов Д. В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року (судді Нагорна Л. М., Круговий О. О., Юхименко О. В.),
УСТАНОВИЛА:
У жовтні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - Банк) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом, у якому просило скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області (далі - ВДВС Бердянського МУЮ Запорізької області) Марчевської О. М. про відкриття виконавчого провадження від 25 вересня 2015 року № 48847059.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 червня                         2016 року скасовано постанову суду першої інстанції та закрито провадження у справі на підставі чинного на той час пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС). Суд зазначив, що спір між сторонами повинен розглядатися за правилами господарського, а не адміністративного судочинства.
Не погодившись зі згаданими вище судовими рішеннями, Банк подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року і прийняти нове рішення - про задоволення позовних вимог. Зокрема, Банк посилається на порушення судом апеляційної інстанції правил предметної юрисдикції, адже заявлений позов повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.
Як установили суди у ході розгляду справи, 27 квітня 2015 року Господарським судом Запорізької області видано наказ про примусове виконання судового рішення від 17 грудня 2014 року у справі № 908/4907/14 про стягнення заборгованості з Приватного підприємства (далі - ПП) «Будтехноком-Бердянськ» на користь ПП «Протон» у сумі 1 322 552,18 грн.
19 травня 2015 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Кривдою Ю. В. за заявою стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47594252 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 27 квітня 2015 року за № 908/4907/14 про стягнення заборгованості з ПП «Будтехноком-Бердянськ» на користь ПП «Протон» у сумі 1 322 552,18 грн.
31 серпня 2015 року ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі № 908/4907/14 задоволено заяву Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ про правонаступництво та змінено позивача - ПП «Протон», яке є стягувачем у вказаному виконавчому провадженні, на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Югметалгруп» (далі - ТОВ «Югметалгруп»). 
8 вересня 2015 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Кривдою Ю. В. винесено постанову № 47594252 про заміну сторони виконавчого провадження з ПП «Протон» на його правонаступника - ТОВ «Югметалгруп» на підставі ухвали Господарського суду Запорізької області від 31 серпня 2015 року у справі № 908/4907/14. 
22 вересня 2015 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Кривдою Ю. В. винесено постанову № 47594252 про закінчення виконавчого провадження, відповідно до якої виконавчий документ направляється для подальшого виконання до ВДВС Бердянського МУЮ Запорізької області з посиланням на те, що вжитими заходами майна боржника на території Ленінського району не виявлено, а місцем реєстрації боржника є вул . Свердлова, 40 у м. Бердянську.
Після надходження вказаних матеріалів до відповідача, 25 вересня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Бердянського МУЮ Запорізької області Марчевською О. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48847059. 
В подальшому, 30 вересня 2015 року начальником ВДВС Бердянського МУЮ Запорізької області з метою здійснення контролю за законністю виконавчого провадження було проведено перевірку виконавчого провадження № 48847059, у ході якої встановлено порушення відкриття виконавчого провадження, а саме: виконавче провадження за усним розпорядженням в. о. начальника ВДВС відкрито державним виконавцем Марчевською О. М., у той час як територіально вказана дільниця закріплена за державним виконавцем Данилевською О. П.; неправильно зазначено особу стягувача (замість ПП «Протон» зазначено - ТОВ «Югметалгруп»), адже постанова про заміну сторони виконавчого провадження станом на                        25 вересня 2015 року не набрала чинності. 
На усунення встановлених порушень начальником ВДВС Бердянського МУЮ Запорізької області зобов`язано державного виконавця ВДВС Бердянського МУЮ Запорізької області Данилевську О. П. винести відповідну постанову, де стягувачем зазначити ПП «Протон» та провести виконавчі дії відповідно до вимог Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
На виконання зазначеного 30 вересня 2015 року державним виконавцем ВДВС Бердянського МУЮ Запорізької області Данилевською О. П. винесено постанову, у якій стягувачем у виконавчому провадженні за наказом Господарського суду Запорізької області від 17 грудня 2014 року у справі № 908/4907/14 зазначено ПП «Протон».
Вважаючи протиправною постанову про відкриття виконавчого провадження від                 25 вересня 2015 року № 48847059 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 27 квітня 2015 року у справі № 908/4907/14, Банк звернувся з цим адміністративним позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.
Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи про оскарження судового рішення апеляційної інстанції з підстав порушення правил предметної юрисдикції, перевіривши матеріали справи й заслухавши суддю-доповідача про обставини справи, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушення з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (частина перша статті 2 КАС у редакції, чинній на час подання позову).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. 
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 цього Кодексу).
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Закриваючи провадження у цій справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спірні правовідносини виникли щодо дій державного виконавця про відкриття виконавчого провадження за наказом, виданим Господарським судом Запорізької області від 17 грудня 2014 року у справі № 908/4907/14, у зв`язку з чим цей спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства судом, який видав виконавчий документ.
Проте Велика Палата Верховного Суду не погоджується із вказаними висновками Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з огляду на таке.
Як установлено судами попередніх інстанцій, предметом розгляду у цій справі є незгода Банку з діями головного державного виконавця ВДВС Бердянського МУЮ Запорізької області Марчевської О. М. стосовно прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 вересня 2015 року № 48847059 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 27 квітня 2015 року у справі № 908/4907/14 (у якій стягувачем є ПП «Протон»,                  а боржником - ПП «Будтехноком-Бердянськ»). 
Обґрунтовуючи свою позицію, Банк зазначає, що під час прийняття оскаржуваної постанови головним державним виконавцем ВДВС Бердянського МУЮ Запорізької області Марчевською  О . М. порушеного його особисте право, а саме - такі дії відповідача призвели до неможливості стягнення дебіторської заборгованості на користь ПП «Протон», що, у свою чергу, спричинило значні матеріальні збитки для позивача.
Тобто Банк не є стороною виконавчого провадження від 25 вересня 2015 року № 48847059 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 27 квітня 2015 року у справі № 908/4907/14, однак скаржник вважає, що протиправними діями відповідача було порушеного його права та інтереси.
Особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби на час виникнення спірних правовідносин було врегульовано статтею 181 КАС.
Частиною першої цієї статті КАС передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Частиною четвертою статті 82 Закону № 606-XIV встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Вказана норма кореспондується й з частиною першою статті 74 чинного нині Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».
Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 606-XIV сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.
При цьому інші особи, які не визначені у статті 82 Закону № 606-XIV та 181 КАС, також можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, однак у загальному порядку, встановленому КАС.
З аналізу вказаних законодавчих норм убачається, що за загальним правилом сторони виконавчого провадження, їхні представники та прокурор можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду відповідної юрисдикції, яким видано виконавчий лист. Разом з цим інші учасники виконавчого провадження можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби до адміністративного суду.
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, оскільки Банк не є стороною виконавчого провадження від 25 вересня 2015 року № 48847059, позивач мав право оскаржити дії ВДВС Бердянського МУЮ Запорізької області, звернувшись із відповідним позовом до адміністративного суду у порядку, встановленому чинним на той час КАС.
Тому висновки суду апеляційної інстанції про поширення на цю справу юрисдикції господарського суду та наявність підстав для закриття провадження у справі за адміністративним позовом Банку є помилковими.
Щодо вимог скаржника про скасування рішення суду першої інстанції Велика Палата Верховного Суду, зважаючи на положення частини першої статті 328 КАС, вважає за необхідне вказати на неможливість касаційного перегляду в цьому провадженні рішення суду першої інстанції, апеляційного перегляду якого не відбулося.
Відповідно до частини першої статті 353 КАС підставою для скасування постанови суду апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконного рішення суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
За правилами пункту 2 частини першої статті 349 КАС суд касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги має право скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції і передати справу для продовження розгляду.
Ураховуючи наведене та керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС, Велика Палата Верховного Суду 
ПОСТАНОВИЛА:
1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задовольнити частково.
2. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року скасувати.
2. Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, треті особи: Приватне підприємство «Будтехноком-Бердянськ», Приватне підприємство «Протон», Товариство з обмеженою відповідальністю «Югметалгруп», про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - направити для продовження розгляду до Третього апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач | О. Б. Прокопенко
Судді:                                       Т. О. Анцупова | О. Р. Кібенко
С. В. Бакуліна | В. С. Князєв
В. В. Британчук | Н. П. Лященко
Ю. Л. Власов | В. В. Пророк
М. І. Гриців | Л. І. Рогач
Д. А. Гудима | О. М. Ситнік
В. І. Данішевська | О. С. Ткачук
Ж. М. Єленіна | В. Ю. Уркевич
О. С. Золотніков |