Постанова
Іменем  України
 
11 вересня 2019 року
м. Київ
справа №  644/4466/15-ц
провадження № 61-13490св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач), 

учасники справи:
позивач -   ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,
третя особа - Інспекція з питань захисту прав споживачів у Харківській області,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова                               від 09 вересня 2015 року у складі судді Маслова М. І. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2016 року у складі колегії суддів:                 Івах А. П., Черкасова В. В., Шевченко Н. Ф.,
 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до                   ОСОБА_2 , публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк»), третя особа - Інспекція з питань захисту прав споживачів у Харківській області, про захист прав споживачів.
Позов мотивовано тим, що 05 жовтня 2014 року вона уклала з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 договір побутового підряду, індивідуальний номер замовлення FJ 513L, предметом якого стало організація фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ) робіт із виготовлення та передачі у власність позивача ПВХ конструкцій (виготовлення та встановлення балкону) за розцінками останньої. Під впливом обману та нав`язування послуг вона також уклала договір споживчого кредиту з ПАТ «Альфа-Банк» № 401659670. ФОП ОСОБА_2 не надала їй повну, належну, своєчасну та достовірну інформацію щодо умов договору. Крім того, вона не отримала обіцяну 21 % знижку на послуги. Позивач розраховувала, що вартість замовлених послуг складе 8 200,00 грн, однак вона була майже вдвічі завищена. 
Кредитні кошти у розмірі 15 300,00 грн вона не отримувала, вони були перераховані банком на банківський рахунок ФОП ОСОБА_2 . 
09 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до відповідачів                               ФОП ОСОБА_2 та ПАТ «Альфа-Банк» з вимогою щодо розірвання договорів побутового підряду та споживчого кредиту. Проте у прийнятті письмового звернення в офісі ФОП ОСОБА_2 їй було відмовлено. 
Позивач вважає, що оскільки у період з 05 жовтня 2014 року по 09 жовтня                       2014 року ФОП ОСОБА_2 не почала виконувати замовлення, а тому відповідно до частини другої статті 867 ЦК України вона має право відмовитися від договору без відшкодування витрат. Свої вимоги до відповідача ПАТ «Альфа-Банк» обґрунтовує порушенням зобов`язання з боку ПАТ «Альфа-Банк», а саме, неналежним виконанням останнім договору споживчого кредиту                    від 05 жовтня 2014 року № 401659670 та посилається на положення частини першої статті 530, статей 526, 610, 611 Цивільного кодексу України, частини другої статті 651 ЦК України.
З урахуванням викладеного та уточнивши позовні вимоги, остаточно просила: розірвати договір побутового підряду, індивідуальний номер замовлення                    від 05 жовтня 2014 року FJ 513L; розірвати договір про надання споживчого кредиту з ПАТ «Альфа-Банк» за від 05 жовтня 2014 року № 401659670; стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та ПАТ «Альфа-Банк» на її користь понесені нею збитки в розмірі 6 673,22 грн; зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 повернути ПАТ «Альфа-Банк» отримані за договором кошти у розмірі 15 300,00 грн.
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова                     від 09 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Розірвано договір, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 від 05 жовтня 2014 року № замовлення FJ 513L.
Розірвано договір споживчого кредиту від 05 жовтня 2014 року № 401659670, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк».
Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 , ПАТ «Альфа-Банк» на користь                           ОСОБА_1 6 673,22 грн.
Зобов`язано ФОП ОСОБА_2 повернути ПАТ «Альфа-Банк» отримані за договором кошти у розмірі 15 300,00 грн.
Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 , ПАТ «Альфа-Банк» судовий збір у розмірі                         243,60 грн на користь Державного бюджету України, у дольовому співвідношенні по 121,80 грн з кожного.
Заочне рішення районного суду мотивовано тим, що оскільки позивач звернулася до ПАТ «Альфа-Банк» у строк, передбачений частиною шостої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», із заявою про розірвання кредитного договору, банк повинен був розірвати такий договір. 
Крім того, виходячи з положень частини другої статті 867 ЦК України,                     суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору споживчого кредиту та зобов`язав ФОП ОСОБА_2 повернути ПАТ «Альфа-Банк», отримані за договором споживчого кредиту, кошти.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2016 року заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2015 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У вересні 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2016 року, ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.
ФОП ОСОБА_2 судові рішення в касаційному порядку не оскаржувала, тому заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова                                 від 09 вересня 2015 року та ухвала апеляційного суду Харківської області                    від 19 травня 2016 року переглядаються в частині позову  ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа - Інспекція з питань захисту прав споживачів у Харківській області, про захист прав споживачів.
В частині позову до ФОП ОСОБА_2 заочне рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду в касаційному порядку не оскаржуються та в цій частині не переглядаються (стаття 400 ЦПК України).
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що позивач під час укладання договору споживчого кредиту була ознайомлена з його умовами про що свідчить її підпис, банк виконав умови договору та надав позивачеві кредит на споживчі цілі, а тому підстави для розірвання договору кредиту в односторонньому порядку відсутні.
Крім того, позивач пропустила, передбачений частиною шостою статті 11 Закону України «Про захисту прав споживачів», строк для відкликання своєї згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту.
Доводи інших учасників справи
У грудні 2012 року ОСОБА_1 подала до суду заперечення в якому вказала про те, що доводи касаційної скарги необґрунтовані та на правильність судових рішень не впливають.
Рух касаційної скарги:
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 28 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Орджонікідзевського міста Харкова.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 04 вересня 2017 року справу призначено до розгляду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» 
ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У березні 2018 року матеріали цивільної справи передано до Верховного Суду.
Розпорядженням від 10 червня 2019 року № 640/0/226-19 за касаційним провадженням № 61-13490св18 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві - Курило В. П.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що 05 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір побутового підряду, індивідуальний номером замовлення FJ 513L.
Відповідно до пунктів 1.1, 1.4-1.8 договору предметом договору є організація відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 робіт по виготовленню та передачі у власність позивача ПВХ конструкцій (виготовлення та встановлення балкону) за розцінками відповідача.
Згідно з пунктами 2.1., 2.2 договору вартість замовлених виробів склала                     16 358, 00 грн, завдаток -15 300,00 грн. 
Того ж дня, 05 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір № 401659670, відповідно до якого банк                                 06 жовтня 2014 року перерахував кредитні кошти у розмірі 15 300,00 грн на рахунок ФОП ОСОБА_2 
09 жовтня 2014 року, 26 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору побутового підряду від 05 жовтня 2014 року.
24 березня 2015 року ОСОБА_1 надіслала ФОП ОСОБА_2 претензію-вимогу в якій просила відшкодувати їй завдані збитки та розірвати договір побутового підряду від 05 жовтня 2014 року.
25 листопада 2014 року та 11 грудня 2014 року ОСОБА_1 зверталася до ПАТ «Альфа-Банк» із заявами про розірвання кредитного договору                                    № 401659670 (а. с. 37, 38).
ПАТ «Альфа-Банк» відмовило ОСОБА_1 у розірванні договору споживчого кредиту. 
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до вимог статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
Згідно частини другої статті 867 ЦК України замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті. Умови договору, що позбавляють замовника цього права, є нікчемними.
Відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
За вимогами пункту 5 статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.
Отже, Законом визначено, що споживач має право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію. При цьому забороняється нечесна підприємницька практика, зокрема, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткій, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.
Відповідно до пункту 3 розділу 2 кредитного договору від 05 жовтня                        2014 року № 401659670 банк надає позичальнику кредит не пізніше наступного робочого дня банку з дати набуття чинності цим договором та за умови надання позичальником банку документів, що підтверджують передачу товару позичальнику і сплату ним авансу за товар (у випадку його наявності). 
Судом встановлено, що банк порушив пункт 3 розділу 2 кредитного договору від 05 жовтня 2014 року № 401659670, оскільки за відсутності документів на підтвердження передачі виконавцем замовнику товару перерахував кредитні кошти на банківський рахунок ФОП ОСОБА_2 .
З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанції про наявність передбачених законом підстав для розірвання договору споживчого кредиту.
Доводи касаційної скарги були мотивовано відхилені судом апеляційної інстанції, зводяться до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК України).
Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Оскільки судом повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу ПАТ «Альфа-Банк» слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення в частині позову                           ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа - Інспекція з питань захисту прав споживачів у Харківській області, про захист прав споживачів, - без змін.
Керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 травня               2016 року в частині позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - Інспекція з питань захисту прав споживачів у Харківській області, про захист прав споживачів, залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | М. Є. Червинська
Судді: | С. Ю. Бурлаков
| Є. В. Коротенко
| В. М. Коротун
| В. П. Курило