ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року                                                                                                       
м. Київ
 
справа № 717/747/18
провадження № 51-876 км 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого судді                               ОСОБА_1 ,
суддів                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря 
судового засідання               ОСОБА_4 ,
прокурора                              ОСОБА_5 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Чернівецького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року стосовно 
                                                           ОСОБА_7 ,
                                                           ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Грубна Сокирянського району 
Чернівецької області, який проживає за адресою: 

АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення злочинів, передбачених частинами 1, 2 ст. 186 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини 
Вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2018 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів, передбачених:  
- ч. 1 ст. 186 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн; 
- ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. 
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 76 КК України.
18 грудня 2018 року Чернівецький апеляційний суд за апеляційною скаргою прокурора скасував вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та ухвалив новий вирок, яким призначив ОСОБА_7 покарання за:
- ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн; 
- ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. 
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
У решті вирок суду першої інстанції залишив без змін.
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 13 травня 2018 року, знаходячись на вул. Довженка в смт Кельменці Кельменецького району Чернівецької області, відкрито викрав у неповнолітнього ОСОБА_8 мобільний телефон «XiaomiMDG6S», вартістю 2 000 грн, із сім-картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн, на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 8 грн, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2 033 грн.
Крім того, в цей же день, ОСОБА_7 , знаходячись на вул. Довженка в смт Кельменці Кельменецького району Чернівецької області, повторно, викрав у неповнолітнього ОСОБА_10 мобільний телефон «ASSISTANTAS 5436», вартістю 1 000 грн, із сім-картою мобільного оператора «Водафон», вартістю 25 грн, заподіявши потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 1 025 грн.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із вироком суду апеляційної інстанції через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок суворості, просить його скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд апеляційної інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, врахувавши усі пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченого, безпідставно зазначив про відсутність підстав для застосування положень ст. 75 КК України. Крім того, захисник посилається на те, що апеляційний суд належним чином не мотивував свого рішення, у зв`язку з чим призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України, а судове рішення – статей 370, 420 КПК України.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги захисника, просив залишити оскаржуване судове рішення без зміни, а скаргу – без задоволення.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за частинами 1, 2 ст. 186  КК України в касаційній скарзі захисником не оспорюються. 
Щодо доводів касаційної скарги захисника про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, то вони є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. 
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 69 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, наявність обставин, що пом`якшують покарання – щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочинів, відшкодування шкоди потерпілим, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також дані про особу засудженого, зокрема, його молодий вік, позитивну характеристику за місцем проживання, те, що він хоча в силу статей 108, 89 КК України не судимий, однак раніше тричі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів.
Також суд апеляційної інстанції дослухався до досудової доповіді, складеної органом пробації, відповідно до якої є високим ризик вчинення ОСОБА_7 повторних кримінальних правопорушень.
Призначене засудженому покарання відповідає вимогам статей 65-67 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону, ухвалений вирок відповідає вимогам статей 370, 420 КПК України.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, Судом не встановлено.
Керуючись статтями 441, 442 КПК України, Суд 
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Чернівецького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_7 – без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                            ОСОБА_2                          ОСОБА_3