ПОСТАНОВА
Іменем України

03 жовтня 2019 року 
Київ
справа №461/4165/16-а

адміністративне провадження №К/9901/19061/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Львівської митниці ДФС України на постанову Галицького районного суду м. Львова від 27 жовтня 2016 року  (суддя Городецький Л.М.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року (колегія суддів Гудима Л.Я. (головуючий), Довгополова О.М., Святецького В.В.) у справі № 461/4165/16-а (№876/9430/16) за позовом ОСОБА_4 до Львівської митниці ДФС України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.ОСОБА_4  (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправними дій заступника начальника митниці - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Львівської митниці ДФС Мірошниченка Михайла Івановича щодо прийняття постанови про порушення митних правил № 1933/20908/16 від 15 червня 2016 року та  про скасування відповідної постанови.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що митний орган не повинен був притягати його до відповідальності за порушення митних правил, оскільки митний режим транзит стосовно автомобіля марки «AUDI A6» VIN НОМЕР_1 реєстраційний номер RJA28651 був припинений ще у 2014 році, а тому відсутні правові підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 МК України. Також вважає, що дане правопорушення не є триваючим, а тому строк на притягнення до адміністративної відповідальності відповідачем пропущений.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Постановою Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2016,  адміністративний позов задоволено частково. Постанову у справі про порушення митних правил № 1933/20908/16 від 15.06.2016 за ст. 485 Митного кодексу України про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 541 734,36 грн скасовано, провадження по справі -закрито. 
4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що  на день прийняття оскарженої постанови у справі про порушення митних правил не було підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки митний режим транзиту було припинено. Дії позивача довели відсутність умислу на ухилення від сплати митних платежів, а також безпідставність накладення на нього стягнення.
5. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України - скасовано, а провадження в цій частині позовних вимог закрито.
6. Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частинні закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення суд апеляційної інстанції виходив з того, що адміністративні суди не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7. Не погодившись із рішенням суду  першої та апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову  Галицького районного суду м.Львова від 27 жовтня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 345 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
8. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 06 квітня 2014 року ОСОБА_4 ввіз на митну територію України автомобіль марки «AUDI A6» VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер RJA28651 на строк, перебачений ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту та поміщений у митний режим транзиту.
За порушення строку доставки, встановленого ст. 95 Митного кодексу України, позивача було  притягнуто до адміністративної відповідальності, складено протокол про порушення митних правил №1053/20908/15 від 19 травня 2015 року і накладено штраф у розмірі 8 500,00 грн, який був сплачений позивачем у повному обсязі 19 червня 2015 року.
Згідно інформації, наведеної у протоколі про порушення митних правил №1053/20908/15 від 19 травня 2015 року та постанові про порушення митних правил № 1053/20908/15, складеній 05 червня 2015 року, протоколі про порушення митних правил № 1933/20908/16 та постанові № 1933/20908/16 від 15 червня 2016 року, позивач в період з 06.04.2014 до 19.05.2015 звертався до Львівської митниці з приводу потрапляння ввезеного ним автомобіля у ДТП.
Громадянина  ОСОБА_4 викликано до Львівської митниці ДФС, листами від 27.01.2016 року №13-70-26/к/29, від 09.03.2016 року №4514/13-70-26/к/29, від 11.04.2016 року №6785/13-70-26/к/29 з метою вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил за ознаками порушення передбаченого МК України. 
Протоколом про порушення митних правил від 08 травня 2016 року №1933/20908/16 встановлено, що 06.04.2014 гр. позивач ввіз на митну територію України автомобіль марки «AUDI А6», VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер RJA28651, без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами статті 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). 
В подальшому позивач в період з 06.04.2014 до 19.05.2015 звертався до Львівської митниці з приводу потрапляння ввезеного ним автомобіля «AUDI А6», VIN  НОМЕР_1, реєстраційний номер RJA28651 у дорожньо-транспортну пригоду. Разом з тим, ним не було вжито жодних заходів щодо повідомлення про вказану пригоду органів Державтоінспекції МВС України та щодо вивезення за межі митної території України цього автомобіля. Згідно з поясненням громадянина ОСОБА_4, що було надано 09.03.2016 даний транспортний засіб буй зданий на металобрухт за 600,00 (шістсот) гривень.
Постановою в справі про порушення митних правил від 125.06.2016 №1933/20908/16 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків суми несплачених митних платежів, а саме 541  734,36 грн. 
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
9. Касаційна скарга обґрунтована тим, що дії позивача містять ознаки порушення митних правил визначених статтею 485 Митного кодексу України, у зв'язку з чим позивача обґрунтовано піддано адміністративному стягненню. Контролюючим органом зазначено про те, що вчинене позивачем правопорушення є триваючим, у зв'язку з чим адміністративне стягнення накладено у межах строків визначених статтею 467 Митного кодексу України, а саме у межах шести місяців з дня виявлення цього правопорушення. Крім того, відповідач вказує на не встановлення судами попередніх інстанцій обставин які мають значення для справи,зокрема відсутність в матеріалах справи доказів звернення позивача до контролюючого органу з заявою про припинення митного режиму транзиту у зв'язку із знищенням транзитного транспортного засобу.
10. Позивач не реалізував своє процесуальне право щодо подання відзиву на касаційну скаргу відповідача.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
11. Митний кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин). 
11.1. Стаття 71.
Декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.
11.2. Стаття 90.
Транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
11.3. Пункт перший частини першої  статті 95.
Встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб);
11.4. Частина друга статті 95.
До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається:1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).
11.5. Частини перша, друга статті 176.
Знищення або руйнування товарів допускається з письмового дозволу органу доходів і зборів за заявою власника товарів чи уповноваженої ним особи.
Дозвіл на поміщення товарів у митний режим знищення або руйнування видається органом доходів і зборів, якщо власником чи уповноваженою ним особою:1) укладено договір на знищення (руйнування) товарів з підприємством, уповноваженим відповідно до законодавства України на знищення (руйнування) відповідних категорій товарів;2) отримано дозволи на знищення (руйнування) товарів від державних органів, до повноважень яких належить контроль за переміщенням таких товарів.
11.6. Частина перша статті 192.
Якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.
11.7. Частин друга статті 193.
У разі втрати або видачі без дозволу органу доходів і зборів товарів, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, перевізник зобов'язаний сплатити митні платежі, встановлені законом на імпорт зазначених товарів. Порушення перевізником встановлених цим Кодексом строків доставки товарів, якщо виконано всі інші вимоги, не створює для нього зобов'язання щодо сплати митних платежів.
11.8. Пункт 3 частини третьої стаття 293.
Крім осіб, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, особами, на яких покладається обов'язок із сплати митних платежів, є: у разі недотримання положень цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів, - особи, відповідальні за дотримання митного режиму;
11.9. Частина перша статті 381.
Громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.
11.10. Частина перша статті 458.
Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
11.11. Частина перша статті 467.
Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.
11.12. Стаття 485.
Заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
12. Наказ Міністерства фінансів України  «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму» від 31.05.2012 №657 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин). 
12.1. Пункт 5 Розділу VIII.
Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.
За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.
Якщо керівником митного органу, у зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особою, що виконує його обов'язки, після опрацювання заяви з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків прийнято рішення про недоцільність проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, або якщо протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили відсутня можливість дістатися до місця пригоди, особі, що подала заяву про аварію або дію обставин непереборної сили, митним органом невідкладно надається письмове підтвердження факту отримання такої заяви, у якому зазначаються причини непроведення митним органом огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, яке засвідчується підписом керівника цього митного органу або особи, що виконує його обов'язки, та завіряється відбитком печатки митного органу або особистої номерної печатки. Копія такого письмового підтвердження надсилається протягом трьох робочих днів митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Використання товарів , стосовно яких надано митні пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
14. Диспозиція статті 485 Митного кодексу України передбачає склад порушення митних правил, об'єктивна сторона якого полягає, в тому числі, у протиправних діях, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких було надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.
15. Правопорушення митних правил, передбачене    статтею 485 Митного кодексу України, яке належить до триваючих правопорушень, що прямо передбачено    статтею 467 Митного кодексу України, а отже адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
16. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
17. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до довідки від 11 квітня 2014 року №48, виданої Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5, зазначено, що транспортний засіб марки «AUDI A6» VIN НОМЕР_1 реєстраційний номер RJA28651 був доставлений на станцію обслуговування і оглянутий, даний автомобіль визнаний таким, що ремонту не підлягає.
18. Висновки суду першої та апеляційної інстанції щодо звернення позивача до Львівської митниці з приводу потрапляння ввезеного ним автомобіля «AUDI А6», VIN VIN  НОМЕР_1, реєстраційний номер RJA28651у дорожньо-транспортну пригод  ґрунтуючись лише на даних протоколу про порушення митних правил від 08.05.2016 № 1933/20908/16.
19. Колегія суддів Верховного суду критично ставиться до висновків судів попередніх інстанцій, щодо належного вчинення позивачем всіх дій передбачених митним законодавством  про повідомлення Львівської митниці щодо настання обставин які спричинили припинення митного режиму транзит у зв'язку із знищенням транспортного засобу. Зокрема матеріали справи не містять відповідних заяв позивача до контролюючого органу, не надано суду належних та допустимих доказів підтвердження дорожньо-транспортної пригоди, тим більше, такої значної, яка призвела до повного знищення та неможливості відновлення автомобіля.
20. Законодавець передбачає певний алгоритм дій щодо  поміщення товарів у митний режим знищення або руйнування. Судами не встановлено чи надано органом доходів і зборів дозвіл на відповідне знищення та чи позивач звертався до контролюючого органу та надавав необхідний перелік документів передбачений ст. 176 Митного кодексу України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
21. За змістом частини 4  ст.    9 Кодексу адміністративного судочинства України  суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.
22. Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою  ст.    90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.
23. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2  ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України).
24. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).
25. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати з власної ініціативи (частина третя ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
26. Вказані вище обставини справи досліджені в неповному обсязі, тому для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу та їх сукупності, які міститься в матеріалах справи або витребовується, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
26. Згідно ст.     242 Кодексу адміністративного судочинства України  судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
27. Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами не з`ясовано всі обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.
28. Відповідно до п. 2 частини першої  ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
29. За правилами  ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України  підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
30. Колегія суддів дійшла висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено принцип офіційного з`ясування обставин справи в частині спірних правовідносин, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам щодо законності і обґрунтованості, а тому такі рішення підлягають скасуванню, а справа відповідно до правил  ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України  - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 345, 349,   353,   355,   356,   359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити частково.
Постанову Галицького районного суду м. Львова від 27 жовтня 2016 року  та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі №461/4165/16-а (№ 876/9430/16) скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду