Постанова 
Іменем України
 
26 вересня 2019 року
м. Київ
 
справа № 755/14101/16-ц
провадження № 61-29842св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: 
Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»,
треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрій Миколайович, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва 
від 15 березня 2017 року у складі судді Чех Н. А. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 04 липня 2017 року у складі колегії суддів: Рейнарт І. М., Кирилюк Г. М., Музичко С. Г.,
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2016 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк А. М., Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позовна заява мотивована тим, що 01 червня 2012 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № 50002064, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 468 066,37 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,90 % річних на 60 місяців. Графіком погашення боргу визначено розмір щомісячного платежу на погашення кредитної заборгованості в еквіваленті в доларах США у розмірі 1 226,45 доларів США та у гривнях - 9 921,98 грн. 
На забезпечення виконання зобов`язання 06 червня 2012 року між ним та товариством укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Балтаксою І. В., реєстровий номер 784, за умовами якого в заставу відповідачу було передано транспортний засіб марки «Porsche Cayenne», номер (шасі, кузова) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . 
Позивач посилався на те, що випадково дізнався про перебування автомобіля під арештом та про наявність виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» у розмірі         1 107 307,83 грн.
Позивач стверджував, що у порушення вимог статті 89 Закону України «Про нотаріат», пункту 4 Порядку вчинення нотаріальних дій виконавчий напис нотаріуса не містить суми плати за вчинення виконавчого напису, що в подальшому стягується з боржника, та інформації про настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором. Крім того, відповідач не направив на його адресу письмову вимогу про порушення зобов`язання за кредитним договором, що позбавило його можливості оскаржити вимогу, не було здійснено реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави, не надано нотаріусу первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували наявність заборгованості за кредитним договором, тому нотаріус не мав законних підстав для вчинення виконавчого напису, так як доказів безспірності заборгованості йому надано не було.
Посилаючись на вищезазначені обставини, просив суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04 липня 
2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28 квітня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А. М. та зареєстрований в реєстрі за № 559 про звернення стягнення на транспортний засіб марки «Porsche Cayenne», номер (шасі, кузова) НОМЕР_1 , рік випуску - 2012, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що виконавчий напис, оскаржуваний позивачем, вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема нотаріусу не були надані належні докази направлення боржнику вимоги про дострокове повернення кредиту та не перевірено безспірності заборгованості.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У липні 2017 року ТОВ «Порше Мобіліті»подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Аргументи учасників справ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що виконавчий напис, оскаржуваний позивачем, вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А. М. у відповідності до вимог чинного законодавства і він не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з підстав, зазначених позивачем. Крім того, відповідачем було подано нотаріусу документи, які підтверджують безспірність заборгованості та докази направлення вимоги про дострокове повернення кредиту.
Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу
У вересні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, посилаючись на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанції є законними та обґрунтованими.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судами установлено, що 01 червня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 468 066, 37 грн, що еквівалентно 57 857,40 доларам США, строком на 60 місяців та сплатою 9,90 % річних.
06 червня 2012 року на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено договір застави транспортного засобу 
№ 50002064, предметом якого є автомобіль марки «Porsche», моделі - «Cayenne», номер (шасі, кузова) НОМЕР_3 , рік випуску - 2012, державний номерний знак НОМЕР_2 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Балтакса І. В.
28 квітня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А. М. вчинено виконавчий напис, яким звернено стягнення на вищевказаний автомобіль, на підставі договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 06 червня 
2012 року ОСОБА_2 , для погашення заборгованості ТОВ «Порше Мобіліті» у розмірі 1 107 307,83 грн, з яких сума прострочених відсотків та основного боргу - 65 799,05 грн, штрафні санкції - 2 765,40 грн, витрати, понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості - 18 483,10 грн, штраф за порушення вимог щодо страхування майна - 225 643,86 грн, компенсації страхових 
платежів - 13 082,46 грн, штраф за порушення терміну дострокового повернення кредиту - 93 613, 27 грн, сума кредиту 687 920,69 грн.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 
1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.
Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
Згідно з пунктами 92 та 99 Правил надання послуг поштового зв`язку рекомендовані листи підлягають доставці додому. Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.
Виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомлений про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновкупро те, щоТОВ «Порше Мобіліті» не надало доказів отримання ОСОБА_1 листа-вимоги про дострокове погашення кредитної заборгованості, а нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання вказаного листа-вимоги, що призвело до порушення процедури вчинення виконавчих написів.
Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 04 липня 2017 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                              В. М. Коротун 
С. Ю. Бурлаков
М. Є. Червинська