Постанова 
Іменем  України 
 
09 жовтня 2019 року         
м. Київ
 
справа № 753/21343/14-ц
провадження № 61-23907св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А .Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), 
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 
треті особи: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року у складі судді Парамонова М. Л. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 липня 2017 року у складі колегії суддів: Желепи О .В., Іванченка М. М.,                      Рубан С. М.,
 
В С Т А Н О В И В :
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог 
У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - 
ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , про відшкодування майнової шкоди.
 
Позовна заява мотивована тим, що вироком Дарницького районного суду                               м. Києва від 13 січня 2012 року у кримінальній справі № 1-77/11 відповідачів було визнано винними у вчиненні злочинів та встановлено внутрішнє стійке ієрархічне злочинне об`єднання (організована група) у складі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,                           ОСОБА_8 , основною діяльністю якої було вчинення злочинів, пов`язаних із заволодінням чужим майном - кредитними коштами АТ «УкрСиббанк» шляхом обману (шахрайства), підробленням документів, їх подальшим використанням та наданням завідомо неправдивої інформації для отримання відповідних сум коштів у кредит (придбання автомобілів за завищеною ціною). 
Внаслідок використання відповідачами завідомо підроблених документів між сторонами було укладено ряд кредитних договорів, зокрема:
10 липня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_12 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу                    № 11181285000 , відповідно до умов якого банк надав кредит у сумі                       29 580,00 дол. США, з терміном виконання до 10 липня 2014 року під 12,50 % річних. 
10 липня 2007 року також укладено кредитний договір між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_10 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11181298000 , відповідно до умов якого банк надав кредит у сумі                         29 580,00 дол. США, зі строком виконання до 10 липня 2014 року під 12,50 % річних. 
27 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_9 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу                                       № 11176851000 у розмірі 29 580,00 дол. США, зі строком виконання до 27 червня 2014 року під 12,50 % річних. 
20 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_11 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11173108000 та надано кредит у сумі 29580,00 дол. США, зі строком виконання до 20 червня                      2014 року під 12,50 % річних. 
27червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11176806000 , відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі                                  29580,00 дол. США, зі строком виконання до 27 червня 2014 року під 12,50 % річних. 
10 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_13 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11181306000 , відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі                                     29580,00 дол. США, зі строком виконання до 10 липня 2014 року, під 12,50 % річних. 
20 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11173069000 , відповідно до умов якого надано кредит у сумі 29 580,00 дол. США, зі строком виконання до 20 червня 2014 року, під 12, 50 % річних. 
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов`язань за цими договорами утворилась заборгованість. 
ПАТ «УкрСиббанк» вважало, що спільними винними діями відповідачів позивачу завдано майнову шкоду за невиконання умов кредитних договорів на загальну суму 499242,22 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19 вересня 2014 року складало 6 706 886,42 грн. 
 
Посилаючись на положення статті 1166 ЦК України, ПАТ «УкрСиббанк» просило суд стягнути солідарно з відповідачів 499242,22 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19 вересня 2014 року складало 6 706 886,42 грн збитків, завданих кримінальним правопорушенням. 
 
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 липня 2017 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» 199023,49 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19 вересня                  2014 року складало 2673708,03 грн. 
У задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,                              ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , відмовлено. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
 
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що шкода, на яку посилався позивач у позові, до складу якої увійшли кредитні кошти за декількома кредитними договорами, зазначеними у позові, була завдана спільними діями лише трьох відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,                    ОСОБА_1 , які були притягнуті до кримінальної відповідальності. При цьому дії інших відповідачів не знаходились в прямому причинному зв`язку зі шкодою за всіма кредитними договорами, яку просив стягнути позивач в повному обсязі. 
Апеляційний суд, вважав, що висновок суду першої інстанції про необхідність відшкодувати збитки, завдані кримінальним правопорушенням, вчиненим відповідачами, відповідає положенням статті 1166 ЦК України та фактичним обставинам справи.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У липні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами при ухвалені рішень грубо порушено норми матеріального права, а саме: статті 543, 1190 ЦК України, та норми процесуального права - частина четверта статті 61 ЦПК України. Зокрема, частина друга статті 1190 ЦК України надає суду можливість встановити часткову відповідальність осіб, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди. Проте, така можливість може бути реалізована судом не самостійно, а виключно за заявою потерпілого. Вважав, що даний позов про відшкодування шкоди був пред`явлений до усіх осіб, спільними діями яких було завдано матеріальну шкоду позивачу. Тобто кредитор вимагав виконання обов`язку від усіх завдавачів шкоди, а не лише від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , а тому вважав, що суд не мав правових підстав самостійно встановити часткову відповідальність осіб. 
 
Заперечення на касаційну скаргу не подано
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом 
 
Встановлено, що 27 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11176806000 , відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 29580,00 дол. США, зі строком виконання до 27 червня 2014 року під 12,50 % річних. 
20 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу                                             № 11173069000 , відповідно до умов якого надано кредит у сумі                                  29 580,00 дол. США, зі строком виконання до 20 червня 2014 року, під 12,50 % річних. 
 
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2012 року у кримінальній справі № 1-77/11 лише ОСОБА_2 , ОСОБА_14 та ОСОБА_1 були притягнуті до кримінальної відповідальності за частиною четвертою статті 190 КК України, а саме за володіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно в особливо великих розмірах, організованою групою. 
 
Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 притягнуті до відповідальності за частиною п`ятою статті 27, частиною четвертою статті 190 КК України за пособництво в заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах. 
 
ОСОБА_8 притягнута до відповідальності за неналежне виконання своїх обов`язків, що спричинили тяжкі наслідки для банківської установи за статтею 197 КК України. 
 
Цивільний позов у кримінальному проваджені ПАТ «УкрСиббанк» не пред`являвся. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Пред`являючи позов, ПАТ «УкрСиббанк» посилалась на те, що внаслідок протиправних дій відповідачів, які вироком суду визнані винними у вчиненні злочинів, банку було завдано збитків у вигляді неповернутої суми кредиту, яка обчислена у процентах за користуванням кредитом, яку на підставі статей 22, 1166 ЦК України просило суд стягнути з відповідачів на свою користь в якості відшкодування майнової шкоди. 
 
Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
 
Відповідно до частини першої статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. 
 
Отже, вирокомДарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2012 року у кримінальній справі № 1-77/11 лише ОСОБА_2 , ОСОБА_14 та ОСОБА_1 були притягнуті до кримінальної відповідальності за частиною четвертою статті 190 КК України, а саме за володіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно в особливо великих розмірах, організованою групою. 
Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 притягнуті до відповідальності за частиною п`ятою статті 27, частиною четвертою статті 190 КК України за пособництво в заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах. 
ОСОБА_8 притягнута до відповідальності за неналежне виконання своїх обов`язків, що спричинили тяжкі наслідки для банківської установи за статтею 197 КК України. 
 
Частиною четвертою статті 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.
 
Враховуючи те, що вироком суду  ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_1 ,                         ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнанні винними у вчиненні злочинів та притягнуті до кримінальної відповідальності, з висновками суду про те, що шкода, на яку посилався позивач у позові, до складу якої увійшли кредитні кошти за декількома кредитними договорами, зазначеними у позові, була завдана спільними діями лише трьох відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , погодитись неможливо. 
 
Апеляційний суд, стягуючи суми на відшкодування шкоди, заподіяної злочином з ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_1 , не врахував, що вироком суду і інші відповідачі визнанні винними, між тим, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебувають із банком у договірних відносинах. 
 
Колегія суддів звертає увагу суду на те, що у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року в справі № 308/6023/15-ц зроблено висновок про те, що відносини із відшкодування шкоди й відповідно відповідальність за завдану шкоду може мати місце, як правило, лише за відсутності договірних правовідносин, а за їх наявності має йтися про договірну відповідальність.
 
Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом повністю не встановлено, а тому судове рішення не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 липня 2017 року скасувати справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.
 
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення суду апеляційної інстанції втрачає законну силу та у подальшому виконанню не підлягає.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                    М. Є. Червинська
Судді:                                                                              С. Ю. Бурлаков
                                                                                      А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
                                                                                      В. М. Коротун