ПОСТАНОВА
Іменем України

28 листопада 2019 року 
Київ
справа №356/623/17
адміністративне провадження №К/9901/34017/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів - Мороз Л.Л., Рибачука А.І.
розглянувши в порядку письмового провадження  касаційну скаргу   ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року (колегія суддів: Файдюк В.В., Мєзєнцев Є.І., Чаку Є.В.)  у справі за позовом ОСОБА_1 до Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним та скасування рішення  про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
В червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним та скасування рішення Баришівського об`єднаного УПФУ Київської області № 53751222 від 13.04.2017 року про стягнення з нього боргу в розмірі 862 грн. 28 коп. та зобов`язати Баришівське об`єднане УПФУ Київської області повернути йому зайво стягнені кошти у відповідності до постанови Березанського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 13.04.2017 року.
Постановою Березанського районного суду Київської області від 06 липня 2017 року адміністративний позов  задоволено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року  постанову Березанського районного суду Київської області від 06 липня 2017 року - скасовано  та ухвалено  нову.
В задоволенні адміністративного позову  відмовлено.
Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач  подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального  права, просить її скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що  всупереч вимогам КАС України відповідачем не надано доказів  щодо правомірності своїх дій.  Вважає протиправним зазначення, що утриманню підлягає 20 % пенсії, оскільки відповідна сума значно перевищує суми утримання. Також вважає, що відповідачем протиправно змінено спосіб і порядок виконання рішення.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 листопада   2017 року відкрито касаційне провадження.
Справу передано до Верховного Суду.
У зв`язку з відсутністю клопотань про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної   інстанції норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга  не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судами встановлено, що Березанським МВ ДВС ГТУЮ у Київській області  винесено постанову ВП № 53751222 від 13 квітня 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 . Вказаною постановою було зобов`язано Баришівське об`єднане УПФУ Київської області здійснювати відрахування із доходів боржника в розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 892 грн. 28 коп.
На виконання вимог зазначеної постанови ВП №53751222, виданої Березанським міським відділом державної виконавчої служби  Баришівським об`єднаним УПФУ Київської області  винесено розпорядження  № 53751222 від 13.04.2017, яким було стягнено борг в сумі 892,28 грн. з ОСОБА_1 на користь держави: 15%. на погашення штрафу - 680 грн.; 2% на погашення виконавчого збору - 68 грн.; 3% на погашення витрат на проведення виконавчих дій - 144,28 грн.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи, що Баришівське об`єднане УПФУ Київської області повинно було здійснювати відрахування із доходів в розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 892 грн. 28 коп., тобто протягом п`яти місяців по 178 грн. 46 коп., позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи даний адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що Баришівське об`єднане УПФУ Київської області всупереч статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» та п.6 постанови державного виконавця від 13 квітня 2017 року протиправно самостійно змінило порядок стягнення суми боргу та розмір відрахувань, прийнявши рішення про стягнення всієї суми боргу одним платежем.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції  та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що відповідачем правомірно здійснено  відрахування пенсії , оскільки   сума боргу у розмірі 892,28 грн. не перевищує  передбачених ч. 2 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» 20% пенсії позивача.
Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2  статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.
З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.
З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.
Аналогічна норма  міститься  в ч. 2 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я,' а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.
За іншими видами стягнень може бути відраховано не більше як 20 відсотків пенсії.
Також, відповідно до ч. 2 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Судами встановлено, що  розмір пенсії   ОСОБА_1 станом на 01.05.2017  складає 10279,36 грн., відтак 20% від  пенсії становить 2055,87 грн., тому відповідачем  утримано   стягувану суму  892,28 грн., що  становить  менше, ніж 20 % пенсії позивача  одноразово при виплаті пенсії у травні 2017 року.
Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, оскільки позивачем допущено  помилкове трактування  ст. 50 Закону № 1058,  так як  утриманню підлягає не більше  20 %  отримуваної пенсії, а не  по 20% спірної суми щомісяця. Відповідач, в свою чергу,  виконав покладене на нього зобов`язання та утримав  з пенсії позивача спірну  суму 892,28 грн., що становить менше 20% пенсії. Відтак, відповідачем не змінено порядок виконання рішення, а дотримано вимоги Закону.
Колегія суддів не приймає доводів  касаційної скарги щодо помилкового посилання суду апеляційної інстанції  на  лист від 12 липня 2017 року за вих. № 3231 Березанського  МДВС ГТУЮ у Київській області, оскільки вказаний лист лише надає роз`яснення порядку здійснення відрахувань.
Суд зазначає, що всі  доводи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.
Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року  залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Головуючий                                                                                     А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                  Л.Л. Мороз

                                                                                                           А.І. Рибачук