Постанова                                                   
іменем України
17 вересня 2019 року
м. Київ
справа № 487/824/19
провадження № 51-1097 км 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                       ОСОБА_1 ,
суддів                                                   ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання     ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 15 лютого  2019 року, якою повернуто апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2019 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 лютого         2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань від 21 січня           2019 року про закриття кримінального провадження № 42018151020000081.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_5 на вказану ухвалу слідчого судді, оскільки вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. 
Вважає, що висновки апеляційного суду про те, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, є безпідставними. На його думку, строк апеляційного оскарження повинен обчислюватися з дня отримання ним копії ухвали слідчого судді, оскільки не був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання відповідно до вимог статті 112 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК). 
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду матеріалів кримінального провадження, однак, в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду.
Від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, надійшов лист в якому не заперечується проти розгляду кримінального провадження за відсутності представника Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань.
ОСОБА_5 у резолютивній частині касаційної скарги просив розгляд кримінального провадження здійснювати без його участі.
Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду матеріалів провадження не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи в касаційній скарзі та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
Мотиви Суду
Відповідно до частини 2 статті 395 КПКапеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, …,то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 399 КПКапеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Однак повернення судом апеляційної інстанції скарги ОСОБА_5 не ґрунтується на наведених вимогах кримінального процесуального закону.
Приймаючи рішення про повернення апеляційної скарги ОСОБА_5 , суд апеляційної інстанції виходив з вимог пункту 3 частини 2 статті 395, пункту 4 частини 3 статті 399 КПК. Зокрема, вказано на те, що скарга подана 14 лютого  2019 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 04 лютого 2019 року, та ним не порушується питання про поновлення пропущеного строку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалу слідчого судді постановлено 04 лютого 2019 року без участі ОСОБА_5 .
Також у матеріалах кримінального провадження міститься телефонограма            від 02 лютого 2019 року, складена секретарем судового засідання Заводського районного суду м. Миколаєва, про повідомлення ОСОБА_5 стосовно місця, дня та часу судового засідання, призначеного на 04 лютого 2019 року           о 10:00.
Однак у касаційній скарзі ОСОБА_5 зазначає, що 02 лютого 2019 року жодної телефонограми із Заводського районного суду м. Миколаєва з інформацією, передбаченою у статті 112 КПК, йому не надходило, адже цей день був вихідним (субота). При цьому вказує, що 01 лютого 2019 року о 15:08 він особисто, для подання клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, зателефонував до суду першої інстанції та отримав інформацію про номер провадження, дату та час проведення судового засідання.
Відповідно до статті 112 КПК у повідомленні повинно бути зазначено: 1) прізвище та посада слідчого, прокурора, слідчого судді, найменування суду, який здійснює повідомлення; 2) адреса установи, яка здійснює повідомлення, номер телефону чи інших засобів зв`язку; 3) ім`я (найменування) особи, яка повідомляється, та її адреса; 4) найменування (номер) кримінального провадження, в рамках якого здійснюється повідомлення; 5) процесуальний статус, в якому перебуває особа, що повідомляється; 6) дата, час та місце проведення процесуальної дії, про яку повідомляється особа; 7) інформація про процесуальну дію (дії), яка буде проведена, або про здійснену процесуальну дію чи прийняте процесуальне рішення, про які повідомляється особа; 8) вказівка щодо необов`язковості участі в процесуальній дії та її проведення без участі особи, яка повідомляється, в разі її неприбуття; 9) підпис слідчого, прокурора, слідчого судді, судді, який здійснив виклик.
У частині 1 статті 135 КПК визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
При цьому згідно з частиною 8 цієї статті особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Натомість із матеріалів кримінального провадження видно, що телефонограма складена 02 лютого 2019 року, тобто у вихідний день (субота) та фактично за день до судового засідання, що унеможливило явку ОСОБА_5 , який проживає в іншій області, в судове засідання, призначене на 04 лютого 2019 року. 
При тому, що ОСОБА_5 у касаційній скарзі наполягав, що взагалі не отримував повідомлення, а особисто, зателефонувавши 01 лютого 2019 року до суду першої інстанції, дізнався про день та час судового засідання для того, щоб подати клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, оскільки бажав взяти участь у судовому засіданні. Про це надав відомості щодо відправленого клопотання засобом електронного зв`язку. 
Таке клопотання ОСОБА_5 , що датоване 01 лютого 2019 року та відправлено електронною поштою цього ж дня о 16:32, у Заводському районному суді м. Миколаєва зареєстровано 04 лютого 2019 року, тобто у день засідання. У цьому клопотанні ОСОБА_5 зазначає, що 01 лютого 2019 року, зателефонувавши близько 15:08 до суду першої інстанції, дізнався, що розгляд його скарги призначено на 04 лютого 2019 року. Оскільки він проживає в с. Василівка Каховського району Херсонської області, не працює та не має коштів прибути до м. Миколаєва, адже не отримав заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, просив суд забезпечити можливість його присутності у судовому засіданні шляхом проведення відеоконференції.
Однак апеляційний суд не перевірив належне повідомлення ОСОБА_5 про день та час судового засідання, не взяв до уваги клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та постановив ухвалу без його участі. 
При цьому виклик в судове засідання ОСОБА_5 телефонограмою викликає сумнів у колегії суддів, оскільки цей день був вихідним, а останній зазначає, що такого повідомлення він взагалі не отримував, у зв`язку з чим колегія суддів усі сумніви трактує на користь ОСОБА_5 з наведених підстав. 
Водночас, навіть за умови, що ОСОБА_5 і було повідомлено 02 лютого 2019 року, тобто за один день до засідання, то в будь-якому разі цей час є недостатнім дляприбуття особи за викликом в судове засідання з урахуванням того, що ОСОБА_5 проживає в іншій області.
Крім того, дані про вручення ухвали слідчого судді 04 лютого 2019 року у матеріалах відсутні, оскільки наявний лише супровідний лист від 11 лютого       2019 року та роздруківка про направлення електронною поштою цього ж дня копії цієї ухвали ОСОБА_5 . Тоді як апеляційну скаргу, як вказано апеляційним судом, подано 14 лютого 2019 року.
Між тим, із матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_5 також звертався до Заводського районного суду м. Миколаєва 08 лютого         2019 року із заявою, в якій повідомляв, що станом на цей день йому не надходили ані повідомлення щодо розгляду його клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, ані процесуальні рішення, постановлені за результатами розгляду його скарги, тому просив надати інформацію щодо розгляду його скарги.
Наведене вказує, що ОСОБА_5 не було належним чином повідомлено про день та час судового засідання, а отже, ухвалу слідчого судді постановлено           04 лютого 2019 року без його виклику.
З огляду на викладене апеляційна скарга ОСОБА_5 подана ним у межах п`ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді після отримання цієї ухвали.
Таким чином, висновки суду апеляційної інстанції про пропуск ОСОБА_5 строку на апеляційне оскарження колегія суддів визнає безпідставними.
Отже, касаційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
 
ухвалив:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
 
Ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року, якою повернуто апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2019 року, скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                     ОСОБА_3