ПОСТАНОВА
Іменем України

16 жовтня 2019 року 
Київ
справа №815/3845/16
адміністративне провадження №К/9901/14755/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шарапи В.М.,
суддів - Тацій Л.В., Чиркіна С.М.,
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Холод-Сервіс» (далі -Товариство) на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Запорожана Д.В. (головуючий), суддів: Романішина В.Л.,        Шляхтицького О.І. у справі за позовом Товариства до Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ), про визнання протиправним та скасування рішення, -
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. У серпні 2016 року Товариство звернулося до суду з позовом у якому просило:
1.1. Визнати протиправним та скасувати рішення Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства від 25 лютого 2016 року «Про надання дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах)» за дозвільною справою №22/32-01/29563, згідно якого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 для промислового рибальства в пониззі річки Дністер з озерами та Дністровському лимані дозволено для використання знаряддя лову риби невід закидний з вічком 30 мм і більше - 1 одиниця строком дії з 25 лютого 2016 року по 25 лютого 2021 року.
2. Одеський окружний адміністративний суд постановою від 2 вересня 2016 року позов задовольнив. 
3. Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 12 жовтня 2016 року, постанову суду першої інстанції скасував та прийняв нову, якою відмовив у задоволенні позову.
3.1 Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що скасуванням рішення на підставі якого був виданий дозвіл, який скасований рішенням суду, жодним чином не може відновити будь-яких прав позивача.  
4. Судами попередніх інстанцій встановлено:
4.1 25 лютого 2016 року відповідач прийняв рішення «Про надання дозволу ФОП ОСОБА_1 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах)» за дозвільною справою №22/32-01/29563.
4.2 На підставі вищенаведеного рішення ФОП ОСОБА_1 був виданий дозвіл від             25 лютого 2016 року №22/32-01/29563 «На спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах)» Західно-Чорноморського басейного управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, для промислового рибальства в пониззі річки Дністер з озерами та Дністровському лимані з використання знаряддя лову риби невід закидний з вічком 30мм і більше - 1 одиниця строком дії з 25 лютого      2016 року по 25 лютого 2021 року.
4.3 Вважаючи, що вказане рішення винесено відповідачем з перевищенням власних повноважень, всупереч процедури відбору претендента, без проведення спільної наради з користувачами водних біоресурсів позивач звернувся до суду з даним позовом.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Товариство звернулося із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
5.1. На обґрунтування касаційної скарги зазначило, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. 
5.2. Зокрема, Товариство зазначило, що суд апеляційної інстанції в порушення статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - КАС України) розглянув справу у його відсутність та без належного повідомлення про час та місце розгляду справи.
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
6. Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
7. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
8. Відповідно до частини першої статті 23 Закону України від 8 липня 2011 року           №3677-VI «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» (далі - Закон №3677-VI), центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, видає документи дозвільного характеру, дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах).
9. Частиною першою статті 3 Закону України від 6 лютого 2003 року №486-IV «Про рибу, інші водні живі ресурси та харчову продукцію з них» передбачено, що спеціальне використання риби, інших водних живих ресурсів здійснюється суб`єктами господарювання, їх об`єднаннями переважним чином за плату в межах встановлених лімітів (квот) за наявності ліцензій (дозволів) та позитивних ветеринарно-санітарних оцінок стану промислових ділянок рибогосподарських водних об`єктів загальнодержавного значення і показників безпеки риби, інших водних живих ресурсів (визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ветеринарної медицини).
10. Таким чином, рішенням, що надає право на спеціальне використання риби є саме дозвіл, а не рішення про його видачу.
11. Відповідно до абзацу шостого статті 24 Закону №3677-VI дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, зокрема, у разі рішення суду про скасування дозволу.
12. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня            2016 року вищенаведений дозвіл, який виданий ФОП ОСОБА_1 , скасований.
13. Колегія суддів вважає, що у даній справі відсутній предмет спору.
14. Колегія суддів зазначає, що поняття «Юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
15. Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
16. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
17. Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що скасування рішення Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства від                25 лютого 2016 року «Про надання дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах)» за дозвільною справою №22/32-01/29563 не забезпечує відновлення порушеного права позивача. 
18. За таких обставини, суд апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
19. Доводи скаржника про те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді апеляційної інстанції, не заслуговують на увагу з огляду на таке.
20. Як убачається із матеріалів справи, листом від 29 вересня 2016 року (а/с 247) Товариству повідомлено про час і місце розгляду справи. Також міститься конверт про повернення зазначеного листа у зв`язку із спливом строку зберігання (а/с 250).
21. Згідно частини одинадцятої статті 35 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
22. За таких обставин, Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
23. Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
ПОСТАНОВИВ:
24. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Холод-Сервіс» залишити без задоволення. 
25. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня           2016 року у справі №815/3845/16 - залишити без змін.
26. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                              В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                                  Л.В. Тацій
                                                                                                                  С.М. Чиркін